ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м. Чернівці

Справа № 726/446/24

Провадження №22-ц/822/630/24

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар Факас А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2024 року, головуючий у І-й інстанції ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Не погоджуючись з розміром пред`явленої матеріальної вимоги, представник відповідача ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. Зазначав, що висновок експерта, наданий позивачем на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Golf», викликає сумніви у його достовірності. Огляд транспортного засобу проведено через 9 місяців після настання ДТП, у висновку експерт використав не актуальну (застарілу) Методику товарознавчої експертизи, відповідача та/чи його представника не було запрошено для огляду транспортного засобу, під час складання висновку використано ліцензію ПАТ «СК «Еталон», а не судового експерта. Вказані недоліки ставлять під сумнів достовірність експертного висновку.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2024 року у даній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання:

- яка вартість матеріально збитку (шкоди), завданого власнику КТЗ «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 березня 2023 року?

Проведення судової товарознавчої експертизи доручено експертам Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (58000, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 77-В)

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність згідно зі ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення судової автотоварознавчої експертизи покладено на ОСОБА_2 .

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 726/446/24.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що судову автотоварознавчу експертизу слід призначити для з`ясування фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи та потребують спеціальних знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, враховуючи позицію представника відповідача, який ставить під сумнів наданий представником позивача експертний висновок, враховуючи, що такі заперечення та обставини можуть мати суттєве значення при визначенні дійсного розміру відновлювального ремонту КТЗ та мати вплив на вирішення спору, з метою їх спростування чи підтвердження, а також встановлення дійсних обставин справи та обґрунтованості матеріальної вимоги позивача, враховуючи закріплені у процесуальному законі принципи диспозитивності, змагальності, пропорційності, безсторонності.

Не погодившись з указаною ухвалою, представник позивача ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Призначення експертизи спрямоване на необґрунтоване затягування розгляду справи, а не на отримання доказу, необхідного для правильного вирішення спору по суті.

Вказує на те, що судовий експерт ОСОБА_8 був допитаний в судовому засіданні і надав чіткі пояснення щодо усіх аспектів свого висновку та розвіяв усі сумніви щодо неналежності наданого висновку. За результатами допиту не залишилось жодних підстав для сумніву у достовірності та належності проведеного дослідження. Суд призначив експертизу за відсутності сукупності умов, передбачених ч.1 ст. 103 ЦПК України. В матеріалах справи наявний висновок судового експерта з цього самого питання, який не викликає сумнівів щодо його правильності. Відповідач не надав суду іншого висновку, який би містив інші результати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Зазначає, що у зв`язку із численними порушеннями у висновку експерта №92/23 від 26 грудня 2023 року та не спростування ним їх наявності, і те, що огляд ТЗ проводився через 9 місяців після ДТП та з метою повного всебічного встановлення всіх обставин справи у їх сукупності та встановлення дійсного матеріального збитку транспортного засобу, суд першої інстанції обґрунтовано призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі №573/1677/18.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог додано висновок експерта №92/23, складений 26 грудня 2023 року судовим експертом Юзвою С.Г. за замовленням позивача ОСОБА_1 , згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталась 27.03.2023, в цінах станом на час звернення виконання експертизи, становить 121 120,60 грн.

В суді першої інстанції представник відповідача вказував, що наданий позивачем на його замовлення висновок експерта викликає сумніви щодо його правильності, зокрема зазначав, що огляд транспортного засобу проведено через 9 місяців після настання ДТП, у висновку експерт використав не актуальну (застарілу) Методику товарознавчої експертизи, не було запрошено для огляду транспортного засобу відповідача та/чи його представника, під час складання висновку використано ліцензію ПАТ «СК «Еталон», а не судового експерта.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (стаття 7-1 ЗУ «Про судову експертизу»).

Згідно з частиною третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

З частин 3-5 статті 103 ЦПК України вбачається, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за №705/3145 (далі - Рекомендації).

Пунктом 2 розділу IV Рекомендацій передбачено, що основними завданнями автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи є: визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. Перед автотоварознавчою та транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань включає, зокрема, питання: яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику КТЗ (зазначаються прізвище, ім`я та по батькові власника, марка, модель КТЗ, його державний реєстраційний номер) унаслідок (зазначається подія, що призвела до матеріальної шкоди) на дату оцінки (зазначається дата, на яку оцінюється вартість)?

Враховуючи наведені норми права, а також предмет та підстави позову, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про призначення по справі автотоварознавчої експертизи, оскільки наданий позивачем висновок експерта викликає сумніви щодо його правильності, враховуючи, що такі заперечення та обставини можуть мати суттєве значення при визначенні дійсного розміру відновлювального ремонту КТЗ та мати вплив на вирішення спору, з метою їх спростування чи підтвердження, а також встановлення дійсних обставин справи та обґрунтованості матеріальної вимоги позивача. Поставлене на вирішення експерта питання стосуються даних, які входять в предмет доказування у справі.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для встановлення обставин справи необхідні спеціальні знання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги щодо повторності експертизи та безпідставності її призначення апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що судова експертиза у даній справі не проводилась, а тому судом першої інстанції обґрунтовано вирішено питання про її призначення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Отже, судове рішення відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 липня 2024 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк