Справа № 359/3839/23
Провадження № 2/359/258/24
23 травня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В..,
секретаря Русан А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАН-Стайл», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки,-
28 квітня 2021 року приватним виконавцем Трофименко М.М. складено акт про реалізацію предмета іпотеки (реєстраційний номер виконавчого провадження : 58573201), в якому зазначено, що розрахунок за придбане майно переможцем торгів проведено повністю.
07 квітня 2023 року, шляхом ознайомлення з судовим рішення Бориспільського міськ-районного суду Київської області від 16 березня 2023 року, ухваленого по цивільній справі № 359/4138/21, розміщеного у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, позивач дізналась про те, що предметом даного спору було питання законності аукціону з продажу домоволодіння та земельної ділянки, в якому участь приймала також і ОСОБА_1 .. З даного судового рішення позивачу стало відомо, що 26 квітня 2021 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «КАН-Стайл» договір комісії, за яким товариство зобов`язалось здійснити дії, спрямовані на оплату вартості садового будинку та земельної ділянки шляхом перерахування гршових коштів приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Трофименку М.М. від імені ОСОБА_2 27 квітня 2021 року ТОВ «КАН-Стайл» перерахувало вказаному приватному виконавцю грошові кошти в розмірі 1 775 000 грн. 00 коп., а 28 квітня 2021 року грошові кошти в розмірі 98 098 грн. 85 коп.. Наведене підтверджується копіями платіжних доручень № 583, 295 від 27, 28 квітня 2021 року.
З наведеного вбачається, що переможець аукціону від 15 квітня 2021 року ОСОБА_2 не сплатив кошти за придбане майно, а за нього їх сплачено ТОВ «КАН-Стайл», яке також було учасником цих торгів. Відтак, переможець торгів не сплатив вартість лоту, а тому організатор аукціону був зобов`язаний визнати переможцем наступного учасника, який запропонував найвищу ціну, тобто позивача. Зважаючи на вказане ОСОБА_1 просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 02 травня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
29 червня 2023 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» подав до суду письмові пояснення, якими заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні, застосувати строки позовної давності до вимог ОСОБА_1 .. Крім того зазначено, що згідно ст. 48 Закону України «Про іпотеку» до позивних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, передбачена спеціальна позовна давність протягом трьох місяців з дня проведення електронного аукціону. Відтак, саме з дати проведення аукціону 15 квітня 2021 року, для позивача розпочався перебіг позовної давності. Зважаючи на це представник третьої особи вважає, що спеціальна позовна давність минула та вагомих доводів для її поновлення ОСОБА_1 не зазначено.
Зазначено також, що у Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5 (далі по тексту - Порядок), відсутня норма, яка б прямо забороняла іншій особі сплачувати грошові кошти за переможця аукціону. Проте за змістом цього Порядку очевидно, що для подальшого оформлення Акту про реалізацію предмета іпотеки переможцю торгів потрібно здійснити остаточний розрахунок, який ОСОБА_2 здійснено в повному обсязі. Також є незрозумілим, яким чином порушено права позивача через оплату за переможця торгів вартості лоту іншою стороною. В свою чергу кошти, які підлягали сплаті у визначеній сумі у встановлений законодавством строк, було сплачено та зараховано на рахунок одержувача. З огляду на це, відсутні підстави для застосування ч. 3 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна. Посиланння ОСОБА_1 на те, що ТОВ «КАН СТАЙЛ» та ОСОБА_2 сприяли перемозі один одного та створили для третіх осіб видимість конкуренції між ними, банк розцінює як припущення позивача, які не підкріп-лено належними і допустимими доказами. Жодних порушень прав ОСОБА_1 на електронних торгах не відбулось, а завдяки реалізації майна були задоволені вимоги стягувача та досягнута мета виконавчого провадження виконання судового рішення.
Відповідачі своїм процесуальним правом подати відзив на позов, направити до суду клопотання, не скористались.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного повадження з викликом і повідомленням сторін.
Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» надала в судових засіданнях пояснення, які є ідентичними наявним в матеріалах справи письмовим поясненням, з урахуванням яких просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та застосувати до її вимог наслідки спливу строку позовної давності, передбаченої ст. 48 «Закону України «Про іпотеку».
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та треті особи або їх представники в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, разом з тим, представник позивача та ТОВ «КАН СТАЙЛ», приватний виконавець Трофименко М.М. подали до суду заяви, якими розгляд справи просили здійснити у їх відсутність.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 26 грудня 2006 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу, за яким вона придбала садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 » (далі по тексту СТ «Святище-2») на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Наведене також підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 29162944 від 1 березня 2011 року.
27 грудня 2011 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2011 року.
19 грудня 2014 року на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2012 року, що набрало законної сили 25 березня 2014 року, зазначений суд видав виконавчий лист №2-1042/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу за кредитним договором №12-Ф/2011 від 29 квітня 2011 року в розмірі 1768058 грн. 88 коп..
07 березня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №58573201 з виконання виконавчого листа №2-1042/12, виданого 19 грудня 2014 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргаз-банк» боргу за кредитним договором №12-Ф/2011 від 29 квітня 2011 року в розмірі 1768058 грн. 88 коп..
30 жовтня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. склав та надіслав ДП «СЕТАМ» заявку вих. № 6616 щодо проведення реалізації садового будинку та земельної ділянки в межах виконавчого провадження №58573201 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1042/12 від грудня 2014 року, за змістом якої, зокрема, зазначено також про те, що вказані об`єкти нерухомого майна були предметом іпотеки.
У звязку з цим ДП «Сетам» сформувало лот № 471341 та на своєму офіційному сайті розмістило характеристики лоту, інформацію про лот та порядок проведення торгів за даним лотом.
Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Наведені обставини визнаються і не заперечуються сторонами та у суду відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відтак, наведене вище не підлягає доказуваню.
Крім того, вказане вище підтверджується матеріалами справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції при розгляді цивільної справи № 359/4138/21.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд звертає увагу на те, що судові рішення, ухвалені у цивільній справі за № 359/4138/21, наразі не набрали законної сили, а сама справа з 23 грудня 2023 року перебуває в провад-женні Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду. Однак, сторонами у справі оскаржуються судові рішення постановлені першою та апеляційною інстанціями з інших підстав, які не спростовують обставин, встановлених судами у описовій частині рішень.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе враховувати при розгляді даної цивільної справи обставини, встановлені судами при розгляді цивільної справи № 359/4138/21 та які стосуються спору у справі № 359/3839/23.
Переможцем електронних торгів оголошено ОСОБА_2 із запропонованою ціною лоту в розмірі 1971683 грн. 00 коп., на якого було покладено обов`язок сплатити грошові кошти в розмірі 1873098 грн. 85 коп. до 29 квітня 2021 року. Наведене підтверджується копією протоколу проведення електронних торгів за №534579 від 15 квітня 2021 року.
За змістом даного протоколу також встановлено, що третім, окрім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , учасником торгів було ТОВ «КАН-Стайл».
Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно ч. 1 ст. 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Положеннями ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особли-вості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно ч. 7 цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуван-ням положень Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.
Згідно ч. 1 ст. 61 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, зокрема, здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксова-ною ціною.
За змістом розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5 (далі - Порядку), датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).
Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формуван-ня лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приват-ного виконавця.
Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами 3 - 16 пункту 2 цього розділу.
Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору, тобто ДП «Сетам» у даному випадку.
Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
Відповідно ч. 3 розділу ІІІ Порядку організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).
Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для торгів за фіксованою ціною - 5 календарних днів; для електронних торгів:для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн - 10 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1 000 000,00 грн - 20 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 1 000 000,01 грн - 30 календарних днів.
Дата початку проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформацій-ному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.
Вимоги до інформаційного повідомлення про електронний аукціон зазначено у п. 4, 8 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна.
У пункті 11 Порядку зазначено, що інформація про майно, включене до лота, вистав-леного на електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною), вноситься Організа-тором згідно документів, наданих відповідно пунктів 2, 3 розділу II цього Порядку.
Згідно п. 2 розділу ІV Порядку для участі в електронному аукціоні (аукціоні за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронному аукціоні за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком. Гарантійний внесок вважається сплаченим з моменту зарахування його на рахунок Організатора.
Відповідно п. 5, 6, 8, 9 розділу ІV Порядку реалізації арештованого майна заявка на участь в електронному аукціоні подається виключно щодо обраного лота і не є дозволом для участі в електронному аукціоні за іншими лотами. Заявці на участь в електронному аукціоні, поданій через Веб-сайт, Системою автоматично присвоюється унікальний реєстраційний номер та фіксуються дата і час її подання. Прийом заявок на участь в електронному аукціоні починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за одну годину до початку проведення електронного аукціону. Організатор забезпечує реєстрацію та допуск до електронного аукціону усіх учасників, які виконали вимоги щодо реєстрації та стосовно яких надійшло підтвердження щодо надходження суми гарантійного внеску на рахунок Організатора не пізніше ніж за одну годину до дати початку проведення електронного аукціону, зазначеної в інформа-ційному повідомленні про електронний аукціон. Інформація про кількість учасників електронного аукціону із зазначенням унікальних реєстраційних номерів заявок оприлюд-нюється на Веб-сайті в інформаційному повідомленні щодо лота.
За змістом п. 2, 4 розділу V Порядку усі учасники, що були зареєстровані Організатором, мають онлайн доступ до перебігу електронного аукціону. Учасники висувають свої цінові пропозиції щодо лота. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронний аукціон. Перша цінова пропозиція має дорівнювати стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція може бути подана учасником лише після перевищення його цінової пропозиції іншим учасником та має містити ціну, що на встановлений Організатором крок вища за попередню. Моментом подання цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент отримання цінової пропозиції. Зареєстрований учасник може у будь-який момент електронного аукціону зробити відповідну цінову пропозицію.
Переможцем електронного аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронного аукціону надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу аукціону або через особливу ставку). Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною.
Відповідно п. 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов`язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов`язання. Іпотекодержатель також зобов`я-заний сплатити винагороду за організацію та проведення електронного аукціону.
Організатор протягом трьох днів з дня формування за результатами електронного аукціону з реалізації предмета іпотеки протоколу електронного аукціону надсилає відпо-відний протокол виконавцю.
Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки відповідно вимог ст. 47 Закону України «Про іпотеку» та не пізніше наступного робочого дня надсилає його Організа-тору. Протягом п`яти робочих днів з дня надходження від виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки Організатор видає цей акт переможцю електронного аукціону (покупцю), нотаріально засвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю.
Згідно ч. 1, 2 ст. VІІІ Порядку після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Протокол електронного аукціону підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується у відповідному особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця).
Відповідно п. 1 розділу Х вказаного порядку на підставі копії протоколу переможець електронного аукціону протягом десяти календарних днів з дня визначення його перемож-цем здійснює розрахунки за придбане на електронному аукціоні майно у порядку, визначеному цим пунктом. При перерахуванні коштів за придбане майно переможець зобов`язаний зазначати в розрахунковому документі номер лота, за яким здійснюється оплата.
Частиною 4, 8 ст. Х Порядку передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електрон-них торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на прид-бане майно, у випадках, передбачених законодавством.
Правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення у покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. З аналізу вимог ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.
Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
З аналізу ст. 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
За змістом ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовую-ться загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
До предмета доказування у цій категорії справ входять встановлення обставин дотриман-ня вимог, які визначаються Порядком реалізації арештованого майна, посадовими особами відділу державної виконавчої служби (приватним виконавцем), організатором торгів, зокрема, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства, достовір-ність інформації, зазначена у такій заявці, а також дотримання вимог організатором торгів, зокрема, порядок проведення торгів, оформлення кінцевих результатів; вплив порушень на результати електронних торгів; факти порушення прав і законних інтересів позивача, який оскаржує результати торгів.
Тобто, для застосування наслідків недотримання вказаних вимог при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку чи інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача.
Головною умовою, яка підлягає встановленню судами при вирішені позовів про визнання недійсними електронних торгів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тому крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду наведених у постановах від 06 квітня 2016 року у справі за № 3-242гс16, від 29 листопада 2017 року у справі за № 668/5633/14ц.
Оскаржуючи дійсність проведених 15 квітня 2021 року електронних торгів та складених, за його наслідком протоколу № 534579 та акту приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. від 28 квітня 2021 року позивач вказала на те, що переможцем учасником 11 ОСОБА_2 фактично не було сплачено вартість лоту, а від його імені цю ціну зараховано ТОВ «КАН-Стайл», яке також було учасником електронних торгів. Відтак, організатором торгів мають бути застостовані наслідки, передбачені п. 3 ст. VІІІ Порядку реалізації арештованого майна.
Так, за змістом п. 3 ст. VІІІ Порядку реалізації арештованого майна у разі якщо належна до сплати сума (у тому числі винагорода за організацію та проведення електронного аукціону) від переможця електронного аукціону не зарахована на рахунок одержувача у десятиденний строк або в інший строк, визначений абзацом одинадцятим пункту 1 розділу X цього Порядку, з дня проведення електронного аукціону, гарантійний внесок йому не повертається, а переможцем електронного аукціону визнається учасник, який запропону-вав ціну, що була перед ціною, запропонованою переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно. При цьому попередні цінові пропозиції переможця, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно, не враховуються.
У цьому разі Організатор вносить відповідні відомості до Системи й засобами Системи формує новий протокол електронного аукціону, який повинен містити, крім інформації, зазначеної в п. 1 цього розділу, також інформацію про невнесення попередньо визначеним переможцем (переможцями) електронного аукціону належної грошової суми в строки, передбачені п. 1 розділу X цього Порядку, та про визнання наступного учасника цього електронного аукціону новим переможцем електронного аукціону. Цей протокол роз-міщується Системою на Веб-сайті, в особистому кабінеті наступного учасника цього електронного аукціону, визначеного новим переможцем електронного аукціону, та особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), яким майно передано на реалізацію.
У постанові від 09 лютого 2022 року ухваленій у справі за № 910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позов-них вимог або відмову в їх задоволенні.
Зважаючи на доводи позивача, виходячи з яких вона вважає проведені 15 квітня 2021 року електронні торги недійсними, суд не вбачає підстав для перевірки всієї процедури з реалізації на торгах арештованого іпотечного майна. Відтак, підлягають з`ясуванню судом виключно обставини щодо здійснення вчасної та повної оплати переможцем торгів ціни лоту та, у звязку з цим, правомірності набуття ОСОБА_2 права власності на придбане з торгів майно.
Як вже встановлено та зазначено судом вище, переможцем торгів, проведених ДП «Сетам» 15 квітня 2021 року щодо продажу лоту № 471341 став, згідно протоколу проведення електронних торгів № 534579, учасник 11 ОСОБА_2 , який у строк до 29 квітня 2021 року мав сплатити : організатору торгів додаткову винагороду в розмірі 6 449 грн. 45 коп. та на рахунок продавця приватного виконавця Трофименка М.М. 1873098 грн. 85 коп.
Відповідно п. 2.1, 2.2 договору за здійснення дій, передбачених п. 1.1 договору, комітент зобовязується протягом одного місяця з моменту продажу комітентом майна, яке він набуде на праві власності за результатами перемоги в аукціоні з продажу лоту № 471341, виплатити комісіонеру винагороду в розмірі 2000000 грн. 00 коп.
В свою чергу, суду не надано сторонами доказів визнання недійсним даного договору у судвому порядку чи його дострокового розірвання ОСОБА_2 та ТОВ «КАН-Стайл» до виконання умов п. 1.1, 3.1 договору. Відтак суд вважає його дійсним.
Згідно ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів оплати ТОВ «КАН-Стайл» ціни лоту № 471341 за власні кошти, а не за рахунок грошових коштів належних ОСОБА_2 , відтак суд вважає недоведеними доводи позивача про неоплату вартості лоту саме переможцем електронних торгів.
В свою чергу, Порядок чи Закони України «Про виконавче провадження» та «Про іпотеку» не містять заборон щодо проведення оплати ціни лоту не самим переможцем, а іншою фізичною чи юридичною особою.
Посилання позивача на існуючі домовленості між ОСОБА_2 та ТОВ «КАН-Стайл» щодо навмисного підняття ціни лоту під час електронних торгів чи набуття власності на це майно одним з них також не заслуговують на увагу, оскільки всупереч вимог ч. 3 ст. 12 та ст. 76-81 ЦПК України ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження цих обставин. Більш того, договір комісії між ОСОБА_2 та ТОВ «КАН-Стайл» був підписаним вже після проведення електронних торгів, а саме 26 квітня 2021 року, що додатково свідчить про відсутність домовленості між ними на момент проведення електронних торгів.
На інші порушення Порядку реалізації арештованого майна чи Закону Украни «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» позивач не вказує, як і не обгрунтовує наявність порушення процедури з реалізації майна на електронних торгах, які вплинути на результат торгів та порушили права і законні інтереси ОСОБА_1 , як учасника торгів.
Зважаючи на це суд приходить переконання, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Позивач в прохальній частині позову просила поновити строк звернення до суду з даним позовом, обгрунтовуючи клопотання тим, що про обставини наявного між ОСОБА_2 та ТОВ «КАН-Стайл» договору комісії від 26 квітня 2021 року та, відповідно, про неоплату переможцем торгів ціни лоту, їй стало відомо лише 07 квітня 2023 року, шляхом ознайомлення з судовим рішення Бориспільського міськ-районного суду Київської області від 16 березня 2023 року, ухваленого по цивільній справі № 359/4138/21, розміщеного у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Представником ПАТ АБ «Укргазбанк» у письмових поясненнях та у судових засіданнях зроблено заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, передбаче-них ст. 48 Закону України «Про іпотеку», на що суд зазначає наступне.
В розрізі з наведеним судом встановлено, що електронні торги з продажу лоту № 471341 проведено ДП «Сетам» 15 квітня 2021 року. ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом 26 квітня 2023 року.
Відповідно ч. 1 ст. 251 та ч. ст. 253 ЦК України строком є певний період часу, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Загальна позовна давність згідно ч. 1 ст. 256 та ч. 1 ст. 257 ЦК України є строком, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і встановлена тривалістю у три роки.
Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встанов-лених статтями 253 - 255 ЦК України.
Частиною 1 ст. 261 вказаного Кодексу зазначено, що перебіг позовної давності починає-ться від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
У статті 48 Закону України «Про іпотеку» вказано, що іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник електронного аукціону мають право протягом трьох місяців з дня проведення електронного аукціону оскаржити його результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.
Зважаючи на вказане, суд приходить переконання що до позовним вимог при визнання електронних торгів та складеного за його наслідком протоколу, акту приватного виконав-ця, недійсними слід застосовувати саме спеціальну позовну давність, передбачену у ст. 48 Закону України «Про іпотеку».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі за № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20) вказано, що «суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин».
Враховуючи наведене суд вважає доводи, якими ОСОБА_1 обгрунтовує поважність пропуску трьохмісячного строку для оскарження результатів електронних торгів такими, що не заслуговують на увагу та не дають підстав для його поновлення, оскільки позивач була учасником електронних торгів та безпосередньо 15 квітня 2021 року дізналась про результати аукціону, що нею не заперечується.
Попри це, з метою встановлення даних про те, чи сплачено переможцем ОСОБА_2 в повному розмірі та вчасно ціну лоту № 471341, ким і у який спосіб проведено таку оплату, ОСОБА_1 не зверталась із запитами до організатора торгів чи приватного виконавця Трофименка М.М.. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
Відтак позивач навіть не намагалась встановити чи наявні порушення при проведенні електронних торгів, які відбулись 15 квітня 2021 року та, як наслідок, отримати право набути у власність майно, визначене у лоті, за допомоги процедури, передбаченої п. 3 ст. VІІІ Порядку реалізації арештованого майна.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на вказане, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності не підлягає задоволенню.
Враховуючи правову позицію, наведену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі за № 904/3405/19, суд також не вбачає підстав для задово-лення клопотання представника ПАТ КБ «Укргазбанк» про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 судом відмов-лено у повному обсязі.
Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відтак, понесені ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом судові витрати у виді сплаченого судового збору, слід віднести на рахунок позивача та не підлягають стягненню з відповідачів на її користь.
Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-13, 76-82, 133, 141, 258- 259, 263-265, 268, 353-354 ЦПК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостій-них вимог щодо предмета спору : Акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАН-Стайл», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 23 травня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва