головуючий у суді І інстанції Заставенко М.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересовані особи Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, у якій заявник просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Бахмут Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Заява мотивована наступним. Заявниця є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісті із 8 листопада 2023 року, оскільки, як вбачається з висновків службового розслідування, ОСОБА_2 був атакований ручною осколковою гранатою, отримав множинні осколкові поранення несумісні із життям, загинув під час ведення бою, тіло знаходиться на позиціях внаслідок продовження активних бойових дій та неможливості евакуації.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 3 липня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Крилач О.І. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що звернення заявниці із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), оскільки заявниця не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть сина, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів.

Вказує, що у зв`язку з відсутністю у заявниці безпосередніх контактів військової частини НОМЕР_1 , як і у зацікавленої сторони - Міністерства оборони України, про що свідчить лист №220/74/1138 від 27 червня 2024 року (а.с.74), ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати інформацію про свідків чи інші докази, що можуть перебувати у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 та можуть бути пред`явлені суду.

Також сторона заявника просить, у відповідності до статті 367 ЦПК України, долучити до матеріалів справи докази, які як вказує заявник, були у його розпорядженні, проте з технічних причин не були долучені до матеріалів справи у суді першої інстанції, а саме: частину пояснень ОСОБА_3 , в яких зазначено, що була зроблена доповідь на КСП батальйону, про те що дані військовослужбовці загинули, їх тіла знаходяться на позиціях внаслідок продовження активних бойових дій та неможливістю евакуації; витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК 2023 року №8 (том 1), до якого внесено інформацію: 13:09 ВП при контакті з противником в окоп кинули гранату. 200- 2 (Тралік, Алекс),300 - 1 (Бабай), 13:10 під час оборонних дій, солдат ОСОБА_2 (Алекс), гранатометник 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу, 2 стрілецької роти (військова частина НОМЕР_1 ) при контакті з противником був атакований ручною осколковою гранатою, отримав множинні осколкові поранення несумісні з життям. Військовослужбовець був одягнений в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено. Свідки: сержант ОСОБА_4 ;довідку військової частини НОМЕР_1 від 23 грудня 2023 року №2017, що містить інформацію про те, що загиблийсолдат ОСОБА_2 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі м. Бахмут, Донецької області, яка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.

10 вересня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Міністерства оборони України - Овод А.П., в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що до апеляційної скарги в цій справі, яка подана представником, адвокатом Крилачем О.І., долучено пояснення ОСОБА_3 , витяг з журналу бойових дій, довідку військової частини, які не досліджувалися в суді першої інстанції, тобто, фактично нові докази, однак апелянт не надав доказів неможливості подання таких документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, як і не просив поновити пропущений процесуальний строк для їх подання в суді апеляційної інстанції.

Просить суд врахувати, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції користувалася професійною правничою допомогою, а тому має нести процесуальні наслідки від вчинення чи невчинення відповідних дій, тому вважає, що долучені до апеляційної скарги документи не можуть враховуватися і досліджуватися судом під час апеляційного розгляду в даній справі.

Зазначає, що долучені на підтвердження факту смерті матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 не можуть достовірно свідчити про смерть солдата ОСОБА_2 в конкретний час і за конкретних обставин.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Крилач О.І. просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - Овод А.П. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із положень статті 46 ЦК України щодо оголошення фізичної особи померлою, тому дійшов висновку, що надані копії матеріалів службового розслідування військової частини НОМЕР_1 не можуть достовірно свідчити про смерть солдата ОСОБА_2 в конкретний час і за конкретних обставин.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою відповідно до вимог ст. 315, 317 ЦПК України про встановлення факту смерті сина під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, а не відповідно до вимог ст. 46 ЦК України про оголошення судом фізичної особи померлою.

Крім того, в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 5 грудня 2022 року в справі №490/6057/19-ц вказано, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами».

Таким чином, звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті сина, під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, є належним способом захисту її прав, оскільки від його встановлення залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29 жовтня 2024 року, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с.40).

Згідно з Сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти від 21 листопада 2023 року, солдат ОСОБА_2 зник безвісті 8 листопада 2023 року в н.п. Бахмут Донецької області, захищаючи суверенітет та незалежність України (а.с.42).

23 листопада 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 про зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 (а.с.43).

В межах Справи щодо службового розслідування з метою встановлення факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 винесено акт службового розслідування, згідно якого ОСОБА_2 вважається зниклим безвісті 8 листопада 2023 року біля м. Бахмут Донецької області під час виконання бойового завдання. Згідно рапорту Командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 від 8 листопада 2023 року, 8 листопада 2023 року о 16:24 під час виконання бойового завдання на позиції «ВП Тигр», гранатометник 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдат ОСОБА_2 , внаслідок накату противника загинув-зник безвісті. З пояснень ОСОБА_6 від16 листопада 2023 року вбачається, що солдат ОСОБА_2 загинув, його тіло знаходиться на позиції внаслідок продовження активних бойових дій та неможливістю евакуації. У витягу із довідки-доповіді № 1821-5 по факту безвісно відсутнього в районі виконання бойового завдання гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 за 8 листопада 2023 року - командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2 від отриманих поранень загинув на місці (а.с.12-39).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 294, ч. 3 ст. 367 ЦПК України з метою повного, всебічного розгляду даної справи, колегія суддів вважає за можливе прийняти до розгляду додані заявником до апеляційної скарги докази, а саме довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 23 грудня 2023 року № 207 та витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК 2023 № 8 (том1) за 8 листопада 2023 року, оскільки справа розглядається у порядку окремого провадження.

Так, згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 23 грудня 2023 року № 207, довідка видана про те, що загиблий солдат ОСОБА_2 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районі м. Бахмут Бахмутського району Донецької області. Також в довідці зазначено, що така довідка є підставою для надання особі статусу члена сімї загиблого Захисника України. Як вбачається із витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК 2023 № 8 (том1) за 8 листопада 2023 року, під час оборонних дій, солдат ОСОБА_2 при контакті з противником був атакований ручною осколковою гранатою і отримав множинні осколкові поранення несумісні із життям (а.с 99-101).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п. 11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявник надає свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду, щоб встановити факт смерті її сина ОСОБА_2 , який є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина вона не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 .

Суд бере до уваги твердження заявниці про неможливість отримання відповідного лікарського документа про смерть сина, оскільки на час розгляду справи тіло ОСОБА_2 знаходиться на позиції внаслідок продовження активних бойових дій та неможливістю евакуації, при цьому військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено факт смерті ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів відмічає, що вказані вище письмові докази не містять жодних суперечностей і надають можливість зробити не просто вірогідне припущення, а дійти висновку про його смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Бахмут Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області, оскільки ОСОБА_2 зібрані у справі докази дають підстави припускати, що його загибель сталась внаслідок осколкового поранення гранатою.

Отже, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявниця просила встановити факт смерті сина згідно з положеннями ст. 315, 317 ЦПК України, не надав належної оцінки наданим ОСОБА_1 доказам, та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі помилкового рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про встановлення факту смерті з вищевказаних підстав (п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу н.п. Бахмут Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба