Справа № 753/3995/22
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1391/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Гусак О.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрату цивільній справі № 753/3995/22 за позовомОСОБА_1 до державного підприємства «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просив визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Українська геологічна компанія» від 15 березня 2022 року № 32 «Звільнення працівників» в частині пункту 5 наказу про його звільнення з посади начальника Східно-української геологічної експедиції ДП «Українська геологічна компанія»; поновити його на посаді; стягнути з ДП «Українська геологічна компанія» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 5 наказу від 15 березня 2022 року № 32 ДП «Українська геологічна компанія» про звільнення ОСОБА_1 з 15 березня 2022 року у зв`язку зі зміною організаційної структури підприємства на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Східно-української геологічної експедиції державного підприємства «Українська геологічна компанія» з 15 березня 2022 року.

Стягнуто з ДП «Українська геологічна компанія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з ДП «Українська геологічна компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Стягнуто з ДП «Українська геологічна компанія» на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ДП «Українська геологічна компанія» залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2023 року касаційну скаргу ДП «Українська геологічна компанія» залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року залишено без змін.

31 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій він зазначив, що під час ухвалення рішення судом не зазначено точної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням уточнень, ОСОБА_1 просив визначити точну грошову суму у розмірі 271 459,35 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ДП «Українська геологічна компанія» за період вимушеного прогулу за період з 15 березня 2022 року по 02 жовтня 2023 року.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказане додаткове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Денисенка С.О. задоволено частково. Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2024 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ДП «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

04 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій просив стягнути з ДП «Українська геологічна компанія» на його користь 6 300,00 грн. витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

23 жовтня 2024 року адвокат Горбенко К.О., який діє в інтересах ДП «Українська геологічна компанія», подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні адвокат Федорков В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 та приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, подану ним заяву підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Горбенко К.О., який діє в інтересах ДП «Українська геологічна компанія» та приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти доводів заяви заперечував, просив заяву залишити без задоволення з огляду на її безпідставність.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 142 ЦПК України регламентовано питання розподілу витрат у випадку вирішення спору, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Відтак, питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню судом за наслідком розгляду справи у разі ухвалення судового рішення, яким закінчується розгляд справи.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ДП «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відтак, у апеляційного суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат за заявою ОСОБА_1 .

Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: