Провадження № 22-з/811/8/24 Доповідач в 2-й інстанції Ванівський О. М.
УХВАЛА

07 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

розглянувши у місті Львові заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Потопальського Б.М. на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Львівського апеляційного суду перебувала цивільна справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Потопальського Б.М. на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Потопальського Б.М. задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в частині задоволених позовних вимог ОСББ «Тичини -15» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про виправлення описки. Просить виправити описку в абзаці другому резолютивної частини постанови Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року шляхом заміни словосполучення «про зобов`язання звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення» на словосполучення «про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні підвальними приміщеннями».

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та заяви про виправлення описки, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява про виправлення описки підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Відповідно до п.19 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №466/10271/19, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» звернулосьдо суду з позовом до ОСОБА_1 з позовними вимогами про зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІV площею 43,6 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року позов задоволено частково .

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» у користуванні підвальними приміщеннями : ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІУ площею 43,6 кв.м, у будинку АДРЕСА_1 . В решті вимог відмовлено.

Переглядаючи вказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» у користуванні підвальними приміщеннями : ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІУ площею 43,6 кв.м, у будинку АДРЕСА_1 , вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві позивач не просив зобов`язати відповідача не чинити перешкод у користуванні спірними приміщеннями а просив звільнити самовільно зайняті приміщення.

Оскільки суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, чим порушив норми процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи, що в резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року було зазначено : «Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» у користуванні підвальними приміщеннями ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІV площею 43,6 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .», в резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року помилково вказано : «Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в частині задоволених позовних вимог ОСББ «Тичини -15» до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення - відмовити.»

Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, задовольнивши вимогу, яку позивач не заявляв, та скасував рішення в цій частині, правильним було б викласти резолютивну частину постанови наступним чином «Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в частині задоволених позовних вимог ОСББ «Тичини -15» до ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» у користуванні підвальними приміщеннями ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІV площею 43,6 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .» - відмовити.»

На думку колегії суддів вказана описка є очевидною та таку слід виправити, при цьому, вказана описка не змінює змісту постанови суду апеляційної інстанції, оскільки мотиви постанови викладені чітко та зрозуміло.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року - задоволити.

Виправити описку у другому абзаці резолютивної частини постанови Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року зазначивши замість «про зобов`язання звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення» - «про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні підвальними приміщеннями».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.