Справа № 138/2620/24
Провадження № 22-ц/801/2327/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 рокуСправа № 138/2620/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Берегового О. Ю., Сопруна В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

Ухвалу постановила суддя Савкова І. М.

Ухвалу постановлено в м. Могилів-Подільський Вінницької області

Дата складання повного тексту ухвали 08 жовтня 2024 року,

встановив:

10 вересня 2024 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії заборгованості за послугу з розподілу природного газу в сумі 2045,97 грн., 3 % річних в сумі 19,88 грн., інфляційні втрати в розмірі 10,67 грн. та судовий збір в сумі 302,80 грн.

07 жовтня 2024 року боржник звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, мотивуючи її тим, що зазначений судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки заявником до заяви про видачу судового наказу не додано договору про надання послуг розподілу природного газу, підписаного боржником, що свідчить про недоведеність вимог заявника. При цьому боржник ОСОБА_1 наполягає, що будь-яких договорів зі стягувачем не укладав, а тому існує спір про право.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 10 вересня 2024 року у справі № 138/2020/24 за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу повернуто боржнику.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 просить ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також, просить розподілити судові витрати понесені заявником у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримав 20 вересня 2024 року. Останнім днем для подання заяви про скасування судового наказу було 05 жовтня 2024 року, який був суботою, вихідним днем, а тому останнім днем строку відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України був понеділок 07 жовтня 2024 року. Саме 07 жовтня 2024 року боржником було подано заяву про скасування судового наказу, про що свідчить штамп суду про одержання за вхідним № 14311 від 07 жовтня 2024 року.

У встановлений судом строк стягувач ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії відзив на апеляційну скаргу боржника не надав.

Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6 (про повернення заяви позивачеві (заявникові)), 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви заявникові суд першої інстанції виходив з того, що судовий наказ отриманий боржником 19 вересня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто останнім днем звернення до суду з заявою про його скасування було 04 жовтня 2024 року (робочий день п`ятниця), в той час як з даною заявою ОСОБА_1 звернувся лише 07 жовтня 2024 року (робочий день понеділок). Відтак, заява про скасування судового наказу подана боржником з пропуском встановленого законом строку. Також до заяви про скасування судового наказу боржником не додане клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу із зазначенням підстав поважності причин пропуску цього строку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 3 статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом другим ЦПК України.

Аналіз приписів вказаного розділу ЦПК України дає підстави вважати, що особа із правовим статусом боржника у справі має право на скасування судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу, відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

У статті 170 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання. Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження.

Статтею 171 ЦПК України регламентовано порядок розгляду належним чином оформлених заяв боржників про скасування судового наказу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, судовим наказом Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії заборгованість за послуги розподілу природного газу в розмірі 2045,97 грн., 3% річних в розмірі 19,88 грн., інфляційні витрати в розмірі 10,67 грн. та судовий збір в розмірі 302,80 грн. (а. с. 21).

Копію судового наказу від 10 вересня 2024 року направлено судом першої інстанції на адресу боржника 12 вересня 2024 року, що підтверджується супровідним листом № 138/2620/24/8740/2024 (а. с. 22).

Також в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення № 667 про вручення поштового відправлення № 921, з якого вбачається, що ОСОБА_2 отримав копію судового наказу та заяву з додатками 19 вересня 2024 року, про що свідчить його особистий підпис із зазначенням дати (а. с. 29).

При поданні заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляв, необхідність його поновлення у самій заяві не обґрунтовував (а. с. 34).

Таким чином ОСОБА_1 , отримавши копію судового наказу 19 вересня 2024 року, мав можливість подати заяву про скасування судового наказу до 04 жовтня 2024 року включно, який був п`ятницею, робочим днем. Отже, подана боржником заява про скасування судового наказу 07 жовтня 2024 року є такою, що подана після закінчення строку, визначеного ст. 170 ЦПК України, а тому у суду першої інстанції були усі підстави для того, щоб повернути таку заяву.

Доводи апеляційної скарги боржника зводяться до того, що він вважає строк не пропущеним, та посилається на те, що копію судового наказу він в дійсності отримав 20 вересня 2024 року та обґрунтовує таке твердження копією конверта відправлення та відстеженням з сайту Укрпошти.

Разом з тим, порядок вручення судових рішень визначено у ст. 272 ЦПК України, за змістом частини одинадцятої якої у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 1, 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 № 270, які регулюють відносини між ними.

Згідно з пунктом 2 Загальної частини Правил, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Касаційний Господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20, проаналізувавши приписи Правил надання послуг поштового зв`язку та Порядку пересилання поштових відправлень, дійшов висновку, що у разі доставки рекомендованого поштового відправлення листоношею за адресою доставки інформація про час вручення поштових відправлень, відображена на офіційному сайті АТ «Укрпошта», не завжди співпадає з фактичним часом такого вручення адресату.

Отже, саме дата, зазначена в повідомленні про вручення з підписом отримувача, є безспірним доказом вручення поштового відправлення, а відомості з трекінгу, на які посилається боржник, є лише додатковими доказами і не можуть замінити оригіналів документів, оформлених відповідно до законодавства України.

Інших доводів, що могли б ставити під сумнів законність чи обґрунтованість ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишення без змін ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіО. Ю. Береговий
В. В. Сопрун