Cправа № 563/2118/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2024 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Миколайчук М.О.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Ковдій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні її брата - ОСОБА_2 , який 20 листопада 2023 року зник безвісти. В обгрунтування заяви вказала, що є рідною сестрою ОСОБА_2 і з 2010 року і по день його призову на військову службу 06 лютого 2023 року вони проживали разом. Вказує, що з 2017 року перебувала на утриманні брата. 10 лютого 2023 року ОСОБА_2 було мобілізовано до ЗСУ, частину грошового забезпечення, яке отримував за місцем служби, він надсилав їй. Зазначає, що вона повністю залежала від братового утримання. ОСОБА_2 20 листопада 2023 року зник безвісти під час участі в бойових діях поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області. Просить встановити факт перебування її на утриманні брата, оскільки останній надасть підстави для реалізації її права на отримання допомоги від держави у встановленому законом порядку.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковдій І.С. в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задоволити. Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що у 2017 році вона народила дитину і отримує утримання від держави як одинока мати. До декрету вона деякий час працювала на молокозаводі. До мобілізації ОСОБА_2 офіційно не був працевлаштований. ОСОБА_2 був одружений і з дружиною до 2010 року проживав у с.Невірків. Від вказаного шлюбу у ОСОБА_2 є син.

Представник заінтересованої особи командир військової частини НОМЕР_1 до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Вказала, що сім`я ОСОБА_4 переїхала у будинок по АДРЕСА_1 у 2002 році, їх батько помер у 2005 році, а мати померла у 2018 році. Разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також проживала їх сестра з чоловіком, які від них переїхали декілька років назад. ОСОБА_1 до декрету трохи працювала на молокозаводі. Вказала, що інколи ОСОБА_2 підпрацював неофіційно, проте розмір заробітку ОСОБА_2 свідок не знає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . ОСОБА_1 є одинокою матір`ю та виховує сама сина - ОСОБА_6 . Вони проживали з братом ОСОБА_7 у батьківському будинку по АДРЕСА_1 та тримали власне господарство. Вказала, що до початку збройної агресії російської федерації проти України у 2022 році разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживала їх сестра із чоловіком та дітьми. ОСОБА_8 офіційно не працював, але деколи підпрацьовував неофіційно. У лютому 2023 року ОСОБА_2 було мобілізовано і він надсилав певні кошти сестрі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Вказала, що батьки заявника у 2002 році купили будинок за адресою АДРЕСА_1 і з того часу їх сім`я там проживає. ОСОБА_2 певний час був одружений, але розлучився. Від вказаного шлюбу має сина, якому зараз близько 17 років. Сім`я ОСОБА_4 була великою, їх у батьків було 7 дітей. Їх батьки померли, а інші брати та сестри створили власні сім`ї та переїхали з батьківського будинку орієнтовно у 2011, 2018, 2021 і 2022 роках. І тільки ОСОБА_9 з сином та ОСОБА_8 залишились проживати в будинку. ОСОБА_9 офіційно працювала до ОСОБА_11 сина у 2017 році. Вказала, що ОСОБА_2 періодично неофіційно працював на різних роботах, проте розміру заробітку ОСОБА_2 вказати не змогла. Повідомила суд, що заявник навчалася в ВПУ №24 м.Корець.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Вказала, що станом на 2018 рік разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 проживав їх менший брат ОСОБА_13 , сестри - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . ОСОБА_18 переїхав приблизно у 2022 році, ОСОБА_15 - у 2020 році, ОСОБА_16 - у 2021 році, ОСОБА_17 - у 2022 році. Після того ОСОБА_1 , її син - ОСОБА_6 та її брат ОСОБА_8 залишились проживати в будинку. ОСОБА_2 офіційно працевлаштований не був, але інколи десь підпрацьовував на різних роботах. ОСОБА_1 офіційно працювала до декретної відпустки, тобто до 2017 року. ОСОБА_1 отримує виплати від держави як одинока матір. ОСОБА_2 надсилав якісь кошти ОСОБА_9 , коли був на військовій службі.

Заслухавши учасників, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідним братом та сестрою, що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 04 травня 1995 року та серії НОМЕР_3 від 03 лютого 1985 року.

Мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_4 від 03 травня 2018 року.

Батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_5 від 01 вересня 2005 року.

ОСОБА_2 з 10 лютого 2023 року по день безвісти зникнення 20 листопада 2023 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_21 №3665 від 24 листопада 2023 року.

Згідно повідомлення № 01-5/2999 від 21 листопада 2023 року ОСОБА_2 20 листопада 2023 року зник безвісти під час участі в бойових діях поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п.6 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Згідно п.7 Порядку "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30 листопада 2018 року виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька внесені за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно з ч.1 ст.135 СК України для призначення допомоги № 2 від 29 березня 2017 року.

Згідно довідки № 02-15/453 від 23 листопада 2023 року, виданій виконавчим комітетом Корецької міської ради Рівненської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом з 2010 року по 06 лютого 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання разом жодним чином не підтверджує факту перебування на утриманні.

Крім того, як встановлено із показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 2010 року по 2022 роки за адресою: АДРЕСА_1 проживали інші їх брати та сестри та члени їх сімей. Заявник працювала неофіційно, навчалася в ВПУ №24 м.Корець, поясненнями свідків не підтверджено наявність заробітку ОСОБА_2 достатнього для утримання себе та заявника по справі.

Суд також вважає, що, надані ОСОБА_1 платіжні інструкції про переказ на її ім`я грошових коштів (09 квітня 2023 року - 3015 грн.08 коп., 09 червня 2023 року - 8040 грн. 20 коп., 23 червня 2023 року - 8040 грн.20 коп., 8040 грн.20 коп., 8040 грн.20 коп., 2010 грн. 05 коп. та 23 липня 2023 року - 50 050 грн.) не підтверджують, що надана матеріальна допомога ОСОБА_2 для ОСОБА_1 носила постійний характер.

Суду не надано підтверджень того, що ОСОБА_2 до 06 лютого 2023 року був працевлаштований і мав змогу утримувати, окрім себе ще інших осіб.

Офіційні виплати ОСОБА_2 не могли бути основним та постійним джерелом засобів до існування його сестри, крім того, остання з 2017 року отримує допомогу як одинока матір.

Всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, заявник в підтвердження своїх вимог щодо встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 належних доказів не надала і судом їх не здобуто.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України,

в и р і ш и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 24 травня 2024 року.

Суддя: Н.А. Загородько