24.05.2024 Єдиний унікальний № 371/1248/22
провадження № 6/371/22/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1248/22

Провадження № 6/371/22/24

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувшизаяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

У заяві просила видати дублікат наказу Миронівського районного суду Київської області від 10 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, повідомивши, що до державної виконавчої служби вона не зверталася. Інших обставин в заяві заявник не вказала.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву про видачу дубліката виконавчого листа необхідно залишити без руху з таких підстав.

Законодавством не визначено вимог до форми та змісту заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Разом з тим, у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов?язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказано, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 дійшов висновку, що «аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

З матеріалів справи № 371/1248/22 вбачається, що 10 січня 2023 року примірник судового наказу, що має силу оригіналу, від 10 січня 2021 року надіслано ОСОБА_1 за адресою її зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відправлення вручене ОСОБА_1 особисто 20 січня 2023 року.

Такі дані свідчать про те, що заявник особисто отримала примірник судового наказу, що має силу оригіналу від 10 січня 2023 року.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката судового наказу, заявник у заяві не вказала, за яких обставин було втрачено виконавчий документ, не зазначила про докази, які підтверджують втрату такого виконавчого документу, підстави та мету отримання дубліката виконавчого документу. Крім того, стверджуючи про те, що заявник не зверталася за примусовим виконанням вказаного виконавчого документа, вона не надала доказів відсутності відкритих виконавчих проваджень за виданим судовим наказом та доказів того, що з боржника за виконавчим документом, дублікат якого заявник просить видати, на даний час не проводиться стягнення.

Відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Нормою права, яка врегульовує подібні за змістом відносини, є частина 1 статті 185 ЦПК України, відповідно до якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 даної статті, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

З урахуванням викладеного, заяву необхідно залишити без руху, надавши заявникові строк на усунення викладених в ухвалі недоліків шляхом подання нової редакції заяви про видачу дублікату судового наказу з виправленням вказаних недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки поданої заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О.Капшук