Справа № 565/400/24
Провадження № 2/565/193/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Незнамової І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,в якому просить визнати за нею, у порядку спадкування, як спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на лоджію площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею майна за законом, до складу якого, зокрема, входить квартира АДРЕСА_1 . Позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і їй 15 грудня 2023 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 . Разом з цим, позивачка зазначає, що 29 квітня 2009 року протоколами засідання містобудівельної комісії та міжвідомчої комісії при виконкомі з видачі дозволів на внутрішнє перепланування та переобладнання приміщень в житлових будинках, її матері - ОСОБА_3 було погоджено схему перепланування та ескізний проект добудови лоджії (балкону) до квартири АДРЕСА_1 . Окрім цього, її матері - ОСОБА_3 був наданий дозвіл на перепланування вказаної квартири. Також, за життя, її матір - ОСОБА_3 отримала дозвільні документи на перепланування квартири - добудови лоджії (балкону), провела добудову лоджії (балкону), однак не провела реєстрації права власності на неї. Позивачка стверджує, що лоджія (балкон) добудована на підставі дозвільних документів органу місцевого самоврядування, без будь-яких порушень та не є самочинним будівництвом. Однак, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, нотаріус роз`яснила позивачці, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на лоджію (балкон), оскільки така не зареєстрована після закінчення будівельних робіт і на неї відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи викладені обставини, позивачка ОСОБА_2 , як спадкоємиця за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , звернулася до суду з даним позовом.

20 березня 2024 року від відповідача - Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що лоджія (балкон) площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , на думку міської ради, є самочинним будівництвом, на неї відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують наявність у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на вказане майно на дату її смерті, тому відповідач вважає, що підстави для визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на лоджію (балкон) відсутні.

29 березня 2024 року від представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Мороченця Я.І. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечує аргументи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. При цьому, представник ОСОБА_1 зауважує, що на момент реєстрації квартири АДРЕСА_1 , лоджії (балкону) не існувало. Представник також звертає увагу на висновки, викладені в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі №359/9695/17 (провадження №61-18743св20), де зазначено, що системний аналіз норм статей 376, 1218 ЦК України дає підстави дійти висновку, що якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України. Таким чином, якщо об`єкт будівництва був завершений спадкодавцем на момент смерті, однак право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві, як забудовнику, права та обов`язки, а саме право зареєструвати власність, яка входить до складу спадщини, у зв`язку з тим, що даний об`єкт збудований на підставі дозвільних документів органу місцевого самоврядування. Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Мороченець Я.І. стверджує, що на час смерті ОСОБА_3 роботи з добудови лоджії (балкону) були завершені, так як в технічному паспорті на квартиру посилання на об`єкт незавершеного будівництва відсутнє. Враховуючи викладені обставини, представник позивачки переконаний, що наявні достатні підстави для задоволення позову.

Ухвалою суду від 05 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі, судом ухвалено здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів у справі представника - адвоката Мороченця Я.І.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Мороченець Я.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав обґрунтування аналогічні до змісту позовної заяви та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

У судове засідання представник відповідача - Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, міським головою до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Мороченця Я.І., дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , батьком якої в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.12.1974 року.

24 вересня 1994 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 24.09.1994 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02 травня 2023 року слідує, що матір позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідок сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» Департаменту соціального захисту та гідності Виконавчого комітету Вараської міської ради №322 від 20.02.2024 року та №323 від 20.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , з 17.05.1991 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 , при цьому, на день її смерті в квартирі також була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

15 грудня 2023 року приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Рибоваловою О.В. видано для ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м., житлова площа - 29,2 кв.м., після смерті матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зареєстроване в реєстрі за №2326, (спадкова справа №156/2023).

Разом з тим, у вказаному свідоцтві не вказана лоджія (балкон) площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом на лоджію (балкон) нотаріусом не видане.

Відповідно до листа №59/02-14 від 13.02.2024 року, приватний нотаріус Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Рибовалова О.В. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на лоджію (балкон) площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки правовстановлюючих документів на вказану лоджію (балкон) нотаріусу не надано.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав №358689299 від 15.12.2023 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , на день подачі позову до суду, належить ОСОБА_2 на праві власності, яка зареєстрована за останньою 15.12.2023 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2326.

Також встановлено, що 29 квітня 2009 року протоколами засідання містобудівельної комісії та міжвідомчої комісії при виконкомі з видачі дозволів на внутрішнє перепланування та переобладнання приміщень в житлових будинках, ОСОБА_3 погоджено схему перепланування та погоджено ескізний проект добудови лоджії (балкону) до квартири АДРЕСА_1 , про що суду надано відповідні витяги з протоколів засідань комісій.

Окрім цього, ОСОБА_3 був наданий дозвіл на перепланування вказаної квартири, згідно з поданим останньою графічним матеріалом, про що суду надано рішення Кузнецовської міської ради №133 від 25.06.2009 року, яким ОСОБА_3 також зобов`язано після завершення робіт всі зміни зареєструвати в бюро технічної інвентаризації та КМКП.

Відповідно до акту виконаних робіт згідно договору №009/09-п від 28 квітня 2009 року, ППФ «Консоль» та ОСОБА_3 склали цей акт про те, що були виконані роботи по виготовленню проектної документації - ескізний проект добудови лоджії (балкону) в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту виконаних робіт згідно договору №009/10-п від 14 травня 2009 року, ППФ «Консоль» та ОСОБА_3 склали цей акт про те, що були виконані роботи по виготовленню проектної документації добудови лоджій (балкону) в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно заяви ОСОБА_3 , яка адресована директору КМКП, слідує, що заявниця просила погодити Робочий проект добудови лоджії (балкону) до квартири АДРЕСА_1 , на якій проставлено резолюцію та дату: «До розгляду 10.06.2009 року».

Суду також надано копію робочого проекту - добудови лоджії (балкону) до квартири квартирі АДРЕСА_1 , на якому проставлено відмітку - погодження КМКП, дата -16.06.2009 року.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , який виготовлений 09.11.2023 року, замовник - ОСОБА_2 , вбачається, що до вказаної квартири самочинно добудовано 3,5 кв.м. до кухні та 8,4 кв.м. до літньої кімнати, всього 11,9 кв.м.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.328,1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інші спадкоємці, окрім позивачки ОСОБА_2 , у спадковій справі №156/2023, після смерті ОСОБА_3 , визначені ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, відсутні.

Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м., житлова площа - 29,2 кв.м., та зареєструвала право власності на вказану квартиру на підставі виданого свідоцтва, про що суду надано відповідні докази.

Разом з цим, нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на лоджію (балкон) площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки правовстановлюючих документів ОСОБА_2 на вказану лоджію (балкон) нотаріусу не надано.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі №359/9695/17 (провадження №61-18743св20), слідує, що якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України. При цьому, самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не є об`єктом права власності, тому таке майно не входить до складу спадщини. Верховний Суд зазначає, що системний аналіз норм статті 376, 1218 ЦК України дає підстави дійти висновку, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Отже, суд відхиляє заперечення проти позову відповідача - Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо проведення ОСОБА_3 самочинного будівництва - лоджії (балкону) площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки у судовому засіданні доведено достатніми та переконливими доказами, що лоджія (балкон) площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 , добудована ОСОБА_3 на підставі дозвільних документів органу місцевого самоврядування, без будь-яких порушень, тому не може бути самочинним будівництвом в розумінні ст.376 ЦК України.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 3, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Вараської міської ради Рівненської області (адреса: 34403, Рівненська область, м.Вараш, майд.Незалежності, буд.№1, ) про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у порядку спадкування, як спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на лоджію площею 11,9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 23 травня 2024 року.

Головуючий суддя І.М.Незнамова