Справа № 404/9043/23
Номер провадження 2/404/2224/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Шербини А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до ПАТ «Кіровоградобленерго» (, Студенський бульвар, 15, м. Кропивницький) про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Кіровоградобленерго» про порушення прав споживачів.

В обгрунтування вимог посилається на те, що чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 . Разом з ним проживали позивач та син ОСОБА_4 . Між ОСОБА_3 та ПАТ «Кіровоградобленерго» склалися фактичні договірні відносини щодо постачання електроенергії, а також відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 . У 2013 року електоренергію відключили в зв`язку із виявленням пошкодження пломби лічильника. На даний час будинок знеструмлений. Відповідач не реагує на письмові звернення. В своїх відповідях посилається на ЗУ «Про ринок електричної енергії» і на постанову НКРЕКП, але не обгрунтовує відповідь на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» або Конституції України. Діями відповідача порушені конституційні права позивача, в зв`язку з чим їй завдана моральна шкода в розмірі 1 000 000 грн. Просить суд визнати діяльність ПАТ «Кіровоградобленерго» по відключенню 26 червня 2013 року її як споживача послуг з електропостачання домоволодіння, від електричної мережі за адресою: АДРЕСА_2 незаконними порушуючу права людини чинні Закони України, Конституцію України та норми Міжнародного права; Зобов`язати відповідача ПАТ «Кіровоградобленерго» відновити електропостачання будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; Стягнути з ПАТ Кіровоградобленерго моральну шкоду у розмірі 1000 000 грн.

Представник ПАТ «Кіровоградобленерго» надіслала відзив, в якому вимоги не визнала, обгрунтовуючи наступним. Відносини, що виникають між оператором системи розподілу та побутовими споживачами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», до 01.01.2019 - Правилами користування електроенергією для населення, що затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 (надалі за текстом - ПКЕЕН), з 01.01.2019 - Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ), Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 «Про затвердження Кодексу комерційного обліку електричної енергії» (надалі за текстом - ККОЕЕ), Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 «Про затвердження Кодексу систем розподілу» (надалі за текстом - КСР), Постановою НКРЕКП № 9 від 14.03.2018 «Про затвердження Кодексу систем передачі» (надалі за текстом - КСП) іншими актами цивільного законодавства. 01.12.2001 між відповідачем та громадянином ОСОБА_3 було укладено Договір про постачання електричної енергії № 101220045 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на три роки. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідач належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання ОСОБА_3 електроенергії в належній кількості та з гарантованим рівнем якості. ОСОБА_3 , в свою чергу, недотримався умов договору та вимог чинного законодавства, неналежним чином поставився до виконання своїх, як споживача електроенергії, обов`язків - неодноразово скоював порушення ПКЕЕН, чим завдав відповідачеві збитків (рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/9607/13-ц від 13.02.2014; рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда № 405/346/15-ц від 12.03.2015, № 405/1492/15-ц від 16.04.2015, № 405/6317/15-ц від 16.10.2015).

Враховуючи вищевикладене та на підставі п. 35 ПКЕЕН та в порядку, визначеному ч. 12 н. 53 ПКЕЕН енергопостачання до даного об`єкту було припинено 28.05.2014.

13.11.2018 НКРЕКП України прийнято постанову № 1416 "Про видачу ПРАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом", якою Товариству анульовано ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Кіровоградської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Товариства, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).

Таким чином, відповідно до вищевикладеного та статей 45, 46 Закону з 01.01.2019 ПрАТ «Кіровоградобленерго» здійснює ліцензовану діяльність з надання послуг з розподілу електроенергії на ринку електроенергії та не є постачальником електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1.2 ПРРЕЕ - не допускається розподіл електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачем.

Побутові споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж оператора системи розподілу (далі - ОСР), для забезпечення розподілу електричної енергії до їх точки приєднання електроустановок зобов`язані укласти договір про розподіл з ОСР, до мереж якого вони приєднані (абз. 2 п. 11.1.7 КСР).

Пунктом 2.1.3 ПРРЕЕ визначено, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати ОСР документи передбачені п. 2.1.8 ПРРЕЕ:

1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності чинного паспорту точки розподілу;

2) для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб).

3) копію документа (пакету документів), яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);

4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (паспорта та належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати та підписувати договір) - в разі укладення договору представником.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України - розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Таким чином, у разі якщо об`єкт споживача перебуває у власності (користуванні) декількох осіб, новий власник (співвласник) має отримати письмову згоду всіх інших співвласників (користувачів) щодо постачання електроенергії об`єкту споживача.

Проте, позивач жодного разу не надала копію документа (пакету документів), яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача), тому у відповідача відсутні підстави для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з ОСОБА_1 .

Крім того, в позовній заяві не зазначено на якій правовій підставі ОСОБА_1 володіє або користується будинком, є споживачем електроенергії та звертається до суду із захистом прав споживачів; до позовної зави позивач також не надала жодного доказу на підтвердження права власності або користування будинком за адресою АДРЕСА_2 ..

Щодо надання завірених копій документів повідомляємо наступне.

Правовідносини щодо надання доступу до публічної інформації в Україні регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про доступ до публічної інформації» та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. № 2939 - розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що на розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Додатково повідомляємо, що Відповідач є оператором системи розподілу (ОСР) та здійснює діяльність з надання послуг з розподілу електричної енергії на території Кіровоградської області, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.11.2018р. №

1416 «Про видачу ПРАТ «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕЇРГО» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» (далі - ліцензія). Ліцензія знаходиться у відкритому доступі, а отже є загальнодоступною та не підлягає завіренню з боку Товариства.

Отже, з огляду на вищезазначені норми Закону, позовна вимога не стосується інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, а тому не підлягає задоволенню.

Також, вимога Позивача щодо стягнення моральної шкоди є недоведеною та неправомірною, оскільки:

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частині 2 зазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми встановлюється загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювана.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За змістом ст. 175 ЦПК України у позовній заяві має бути зазначено спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Як зазначалося вище, згідно ст. 81 ІДПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість позивачем взагалі не додано будь-яких доказів, що підтверджують зазначені вимоги.

Отже, товариство вважає, що у зв`язку з відсутністю порушень прав позивача товариством та за відсутності доказів завдання моральної шкоди позивачу, вимога щодо стягнення моральної шкоди також не може бути задоволена.

Представником позивача надані заперечення на відзив.

Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито спрощене провадження.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача вимоги не визнала, посилаючись на обгрунтування викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом, в якому посилається, на те, що її права як споживача електричної енергії порушені, та домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 з 2013 року відключено від енергопостачання. Відповідач порушує її права, оскільки не підключає домоволодіння до енергопостачання.

Також зазначає, що в зазначеному домоволодінні проживав та був зареєстрований її чоловік. З ним спільно проживала вона з сином.

На підтвердження зазначених обставин, позивач не надала жодного доказу.

Крім двох відповідей ПАТ «Кіровоградобленерго» на її звернення та звернення її представника, до позову доказів не додано.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Лише 06.03.2024 до документу, який не передбачений ст. 179 ЦПК України, та названий «заперечення на відзив» додано неналежним чином завірена копія свідоцтва про право на спадщину за законом, від 08.12.2023, з якого вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , спадщина складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

Крім того, надана копія, неналежним чином завірена, витягу з Державного реєстру речових прав, з якої вбачається, що 08.12.2023 нотаріусом зареєстроване право власності на спадкове майно за позивачем.

Позивач, як на момент звернення до суду з позовом (20.10.2023), так і на момент звернень до відповідача, не мала жодного доказу наявності прав володіння чи користування домоволодінням по АДРЕСА_2 .

Відносини, що виникають між оператором системи розподілу та побутовими споживачами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», до 01.01.2019 - Правилами користування електроенергією для населення, що затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 (надалі за текстом - ПКЕЕН), з 01.01.2019 - Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ), Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 «Про затвердження Кодексу комерційного обліку електричної енергії» (надалі за текстом - ККОЕЕ), Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 «Про затвердження Кодексу систем розподілу» (надалі за текстом - КСР), Постановою НКРЕКП № 9 від 14.03.2018 «Про затвердження Кодексу систем передачі» (надалі за текстом - КСП) іншими актами цивільного законодавства. 01.12.2001 між відповідачем та громадянином ОСОБА_3 було укладено Договір про постачання електричної енергії № 101220045 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на три роки. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідач належним чином постачав ОСОБА_3 електроенергію в належній кількості та з гарантованим рівнем якості.

ОСОБА_3 недотримався умов договору та вимог чинного законодавства, неналежним чином поставився до виконання своїх, як споживача електроенергії, обов`язків - неодноразово скоював порушення ПКЕЕН, чим завдав відповідачеві збитків (рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/9607/13-ц від 13.02.2014; рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда № 405/346/15-ц від 12.03.2015, № 405/1492/15-ц від 16.04.2015, № 405/6317/15-ц від 16.10.2015).

Враховуючи вищевикладене та на підставі п. 35 ПКЕЕН та в порядку, визначеному ч. 12 н. 53 ПКЕЕН енергопостачання до даного об`єкту було припинено 28.05.2014.

13.11.2018 НКРЕКП України прийнято постанову № 1416 "Про видачу ПРАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом", якою Товариству анульовано ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Кіровоградської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Товариства, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).

Таким чином, відповідно до вищевикладеного та статей 45, 46 Закону з 01.01.2019 ПрАТ «Кіровоградобленерго» здійснює ліцензовану діяльність з надання послуг з розподілу електроенергії на ринку електроенергії та не є постачальником електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1.2 ПРРЕЕ - не допускається розподіл електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачем.

Побутові споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж оператора системи розподілу (далі - ОСР), для забезпечення розподілу електричної енергії до їх точки приєднання електроустановок зобов`язані укласти договір про розподіл з ОСР, до мереж якого вони приєднані (абз. 2 п. 11.1.7 КСР).

Пунктом 2.1.3 ПРРЕЕ визначено, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати ОСР документи передбачені п. 2.1.8 ПРРЕЕ:

1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності чинного паспорту точки розподілу;

2) для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб).

3) копію документа (пакету документів), яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);

4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (паспорта та належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати та підписувати договір) - в разі укладення договору представником.

Позивач, при зверненні до відповідача не надала копію документа (пакету документів), яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача), тому у відповідача були відсутні підстави для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з ОСОБА_1 .

Більш того, позивач не надала такі докази і при зверненні до суду з позовом, тому вимоги про визнання діяльності ПАТ «Кіровоградобленерго» по відключенню 26 червня 2013 року її як споживача послуг з електропостачання домоволодіння, від електричної мережі за адресою: АДРЕСА_2 незаконними порушуючу права людини чинні Закони України, Конституцію України та норми Міжнародного права; Зобов`язання відповідача ПАТ «Кіровоградобленерго» відновити електропостачання будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 ( ОСОБА_5 ) задоволенню не підлягають.

В зв`язку з цим є безпідставними вимоги про відшкодування моральної шкоди, оціненої позивачем у 1 000 000 грн, які також не підлягають задоволенню.

На підставі ЦК України, керуючись ст. 265 ЦПК суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до ПАТ «Кіровоградобленерго» (, Студенський бульвар, 15, м. Кропивницький) про захист прав споживачів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 13.03.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда