Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/727/24
Провадження по справі № 2/514/305/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Георгієвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4.22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективні власності колишнього ВАТ «Україна», право на яку належало ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались ВАТ «Україна» Тарутинського району Одеської області на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії №0537403 розміром 4.22 умовних кадастрових гектара виданий 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року за №354/97.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, зазначене вище.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів про право спадкодавця на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 лютого 2024 року.

Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0537403 виданого 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року за №354/97 було втрачено, що підтверджується копією газети «Знамя Труда».

За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду щодо захисту своїх законних прав та інтересів.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, надали заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без їх участі.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справі вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 18 жовтня 1986 року;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 24 травня 1986 року;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим повторно 24 травня 2018 року.

28 липня 1993 року за актовим записом №53 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим повторно 13 квітня 2024 року.

Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались ВАТ «Україна» Тарутинського району Одеської області на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії №0537403 розміром 4.22 умовних кадастрових гектара виданий 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року за №354/97.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець майна померлої ОСОБА_4 за законом звернувся до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріального контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів про право спадкодавця на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 лютого 2024 року.

Дійсно, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0537403 виданого 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року за №354/97 було втрачено, що підтверджується копією газети «Знамя Труда».

Проте, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались ВАТ «Україна» Тарутинського району Одеської області на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії №0537403 розміром 4.22 умовних кадастрових гектара виданий 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської райдержадміністрації від 23 жовтня 1997 року за №354/97, що також підтверджується довідкою Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №134 від 25 січня 2024 року.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно належало право на зазначену вище земельну ділянку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4 , ніхто, окрім позивача, не звертався з заяво про прийняття спадщини, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на зазначене спадкове майно за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем села Жовтневе Тарутинського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 в порядку спадкування за законом право на земельну частку ( пай ) у розмірі 4.22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Україна» та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0537403, виданого 10 листопада 1997 року на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 23 жовтня 1997 року №354/97.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева