СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16105/23

пр. № 2/759/581/24

17 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Істоміній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації Київської області, Відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовоом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини.

Позов мотивований тим, що 04.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через погіршення сімейного життя та стосунків між сторонами, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, за таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збережння шлюбу суперечить інтересам сторін. Також, вважає, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен проживати із позивачем, оскільки фактично він знаходиться на її утриманні і проживає з нею.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.08.2023 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що не заперечує проти заявлених позовних вимог.

Представник третіх осіб в судове засіданні не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши учасників процесу, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, з 04.07.2009 року сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис - №939 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, сторони від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім`я розпалась різні поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими та суперечитимуть інтересам подружжя, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають, тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Окрім цього, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу.

За приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Конвенцією ООН про захист прав дитини у ст. 27 визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно висновку відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради щодо визначення місця проживання дитини малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ретельно вивчивши дане питання, враховуючи комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бучанської міської ради відділ служби у справах дітей та сім`ї вважає за доцільне, щоб малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прожив разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю. Вказаний висновок суду також узгоджується із позицією органу опіки та піклування.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 76-80, 81, 89, 211, 263-265, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації Київської області, Відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.07.2009 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис - №939 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда