ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5320/23
Провадження № 2-з/210/36/24
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скотар Р.Є., розглянувши заяву адвоката Гриб Олега Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла заява адвоката Гриб Олега Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом спору є визнання недійсними та скасування електронних торгів з реалізації майна, котрі були проведені Державним підприємством «Сетам», згідно протоколу № 335151 від 28.05.2018 року, щодо реалізації майна (лота № 276939) нежитлового приміщення площею 53,4 кв.м, вбудованого в 1-й поверх 4-х поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи існування можливості подальшого відчуження третьою особою спірного майна ОСОБА_1 змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, зокрема права власності, яке було порушене незаконними діями відповідачів. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд накласти арешт та заборонити відчуження спірного майна: нежитлового приміщення, площею 53,4 кв.м, вбудованого в 1-й поверх 4-х поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду судом справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника), через що заходи забезпечення мають гарантувати можливість ефективної реалізації на практиці вимоги позивача на випадок розв`язання спору на його користь.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, на що звертав увагу судів Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України, пунктом 5 частини 1 якої передбачено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення наведеної постанови Пленуму ВСУ, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що 12 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинений виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги стягувача (ПАТ «Укрсоцбанк) у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 лютого 2015 року до 01 вересня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 935 187,12 грн; заборгованість за відсотками користування кредитом 54 777,53 грн. Загальна сума заборгованості становила 989 964,65 грн та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

За даними відкритих даних системи електронних торгів «СЕТАМ» 28 травня 2018 року було проведено електронні торги за продажу нежилого приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (Іпотека).

Судом встановлено, що 12.06.2018 року приватним виконавцем Щигарцевим Ігорем Вячеславовичем затверджено акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки, а саме - нежилого приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем торгів визначено ПП «Констрак-реалті».

14.06.2018 року на підставі Акту, затвердженого приватним виконавцем Щигарцевим І.В., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. Приватному підприємству «Констракт-реалті» було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме - нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

07.05.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу прийнято рішення, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №338, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. від 12.01.2018 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та нежиле приміщення, загальною площею 55,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення боргу у розмірі 989964,65 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»яке належить боржнику ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 21.01.2020 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2020 року визнано недійсним акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме - нежилого приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , затверджений 12.06.2018 року приватним виконавцем Щигарцевим Ігорем Вячеславовичем при здійсненні виконавчого провадження № 55999609, щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського В.А. № 338 від 20.01.2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та нежиле приміщення загальною площею 55,8 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення боргу у розмірі 989964,65 гривень на користь ПАТ «Укрсоцбанк», яке належить боржнику ОСОБА_1 . Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , видане на ім`я Приватного підприємства «Констрак-реалті» видане 14.06.2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. на підставі акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого ОСОБА_2 , приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області 12.06.2018 року.

Постановою дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.11.2021 року рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року скасовано та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Констракт-реалті», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин Ігор Анатолійович, про визнання недійсним акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено.

Судом встановлено, що предметом позову є нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , проте заявник не надає доказів того, що вказане нежитлове приміщення належить на даний час саме заявнику і його продаж буде спричиняти для неї більш тяжкі наслідки у вигляді позбавлення власності.

Крім того, заявник не обґрунтував, в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у справі про визнання недійсними та скасування електронних торгів з реалізації майна з огляду на те, що спірний об`єкт нерухомого майна був переданий ПАТ «Укрсоцбанк» в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

За змістом ст. 23 закону «Про іпотеку», в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі й на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Вирішуючи питання про забезпечення позову до подання заяви, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб, оскільки позивачем не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду про визнання недійсними та скасування електронних торгів з реалізації мана - нежитлового приміщення, площею 53,4 кв.м, вбудованого в 1-й поверх 4-х поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, приймаючи до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову, а також майнових наслідків заборони відчуження майна після проведення торгів, а відтак заява адвоката Гриб О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Гриб Олега Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Є. Скотар