Справа № 465/130/24
пр.№ 2/464/1050/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Ліщук Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 05915-01/2023 від 05.01.2023 в розмірі 21450 грн, № 05948-01/2023 від 05.01.2023 у розмірі 19890 грн та понесених судових витрат. Обґрунтовує позов тим, що 05.01.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено Договори про надання фінансового кредиту № 05915-01/2023 та № 05948-01/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, які підписані у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

28 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу порядку та строки встановлені Договором факторингу. За умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених такими договорами.

Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданих їй кредитів і процентів, нарахованих за строк користування кредитами, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення прострочення заборгованості. Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу від 28.07.2023 №28072023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумах: 21450 грн, з яких 5500 грн заборгованість по тілу кредиту, 15950 грн заборгованість по відсотках; 19890 грн, з яких 5100 грн заборгованість по тілу кредиту, 14790 грн заборгованість по відсотках. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, тому просить позов задовольнити та стягнути вказані суми боргу, а також стягнути судові витрати.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.02.2024 позовну заяву передано на розгляд Сихівському районному суду м.Львова.

08.04.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями визначено суддю Горбань О.Ю.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 09.04.2024 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом учасників справи) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Від представника відповідача ОСОБА_2 24.04.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що позивач погоджується з тим, що отримав від відповідача кредитні кошти за вказаними договорами, визнає тіло кредитів, однак не погоджується із нарахованими процентами, оскільки такі вважає несправедливими і такими, що у 3,9 разів перевищують тіло кредитів. Крім цього, вказує на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Надав свій розрахунок нарахування відсотків по кредитах, які надавались на 25 днів. Вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, при стягненні тіла кредитів, відсотки слід зменшити з 15950 грн. до 3437,50 грн і відповідно з 14790 до 3187,50 грн. В решті позовних вимог просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, в відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за його відсутності, викладене у відзиві підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити частково.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Установлено, що 05.01.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено Договори про надання фінансового кредиту № 05915-01/2023 та № 05948-01/2023.

Відповідно до п.1.1 зазначених Договорів, Товариство надає Клієнту фінансовий кредити в розмірі 5500 грн та 5100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитами в порядку та на умовах, визначених цими Договорами.

Згідно з п.1.2 Договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредитів: на власні потреби Клієнта. Кредити надаються строком на 25 днів, тобто до 29.01.2023. Дата надання кредитів 05.01.2023.

Відповідно до п.1.3 Договорів, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу. Кредити надаються без забезпечення у вигляді застави.

Згідно з п.1.4. Договорів, надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта, на власний розсуд Товариства. Клієнту, який не пройшов первинний скоринг Товариства при подачі заявки, Товариство має право запропонувати інші умови кредитування, які Клієнт може прийняти або відмовитись. Кредит таким Клієнтам надається за стандартною процентною ставкою 3,2% на добу в межах суми 2000 грн та на них не розповсюджуються умови п.1.5. та п.1.6 цих Договорів.

Пунктом п.1.5 Договорів визначено, що для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою встановленою в п.1.3 цього Договору, яка залежить від оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта та відповідно скорингового балу Клієнта, який надається системою автоматично.

Згідно з п.1.12. Договорів Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства або в мобільному застосунку, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.

У п.1.13 Договорів зазначено, що Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

У п.2.1 Договору зазначено Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.2.2 Договору, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором.

Згідно з п.2.3 Договору, у разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

У п.2.4 Договору зазначено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових кошів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.2.5 Договору, при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язань Клієнта Товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості у наступній послідовності: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту.

Згідно з п.4.1 Договору, Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та Договору.

Відповідно до п.4.3 Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п.2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

????У п.6.15 вказаного Договору зазначено, що Сторони домовились, що примірник цього Договору вважається отриманим Клієнтом, якщо Товариство розмістило його безпосередньо в Особистому кабінеті Клієнта. Клієнт підтверджує, що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення Договору та які дають можливість Клієнту переглядати укладений Договір, завантажити його на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Датою відправлення Договору вважається дата, з якої Клієнту в Особистому кабінеті стає доступним текст укладеного Договору. Примірник договору, а також додатки до нього надсилаються Клієнту одразу після його підписання, але до початку надання кредиту. Повторне направлення Договору Клієнту здійснюється на запит Клієнта, направлений в один із способів передбачених п.3.3.6 цього Договору. Для отримання засвідчених копій Договору на папері з електронного документа Клієнт має звернутись до Товариства в один в способів передбачених п.3.3.6 цього Договору, дотримуючись вимог чинного законодавства України щодо звернення громадян.

ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредити відповідно до умов укладених Договорів.

Судом встановлено і не оспорюється відповідачем, що грошові кошти перераховані на банківську картку відповідачу.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитними договорами.

28 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

Згідно з витягом із Реєстру боржників №1 до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумах 21450 грн та 19890 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитного зобов`язання відповідачем як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача, а тому суд приходить висновку щодо належності позивача у справі та стягнення боргу саме на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» як нового кредитора.

Станом на день розгляду справи заборгованість за Кредитними договорами № 05915-01/2023 та № 05948-01/2023 від 05.01.2023 складає: 21450 грн, з яких 5500 грн заборгованість по тілу кредиту, 15950 грн заборгованість по відсотках; 19890 грн, з яких 5100 грн заборгованість по тілу кредиту, 14790 грн заборгованість по відсотках.

При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного.

У відзиві представник відповідача посилається на те, що за змістом ст. 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Дійсно, відповідно до пункту 1.2 кредитних договорів кредит наданий відповідачу строком на 25 днів, тобто до 29.01.2023.

При цьому, у п.4.3 Договорів зазначено, що у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п.2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

Суд, перевіривши доводи представника відповідача зауважує наступне.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 викладено наступні висновки: «…особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити.

Указані висновки викладені в пунктах 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17.

У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд.

Тобто твердження представника відповідача про те, що проценти за «користування кредитом» не можуть нараховуватись після спливу строку свідчить про помилкове розуміння представником відповідача правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено, що умови договорів, підписаних відповідачем передбачають нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування. Тим самим сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.

Відповідно до умов договору пункт 4.3., який передбачає нарахування процентів передбачених в п. 2.3. за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору, міститься у розділі 4 договору «відповідальність сторін та порядок вирішення спорів».

Таким чином, нараховані відсотки після строку кредитування є мірою відповідальності позикодавця за неналежне виконання кредитних договорів, яке погоджене сторонами договорів.

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитних договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за такими, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн.

На підставі статей 525, 526, 530, 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість: за кредитним договором № № 05915-01/2023 від 05.01.2023 в розмірі 21450 грн; за кредитним договором № 05948-01/2023 від 05.01.2023 в розмірі 19890 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» судові витрати у розмірі 2684 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.Ю.Горбань