Провадження № 2/734/499/24 Справа № 734/1295/24
14 травня 2024 року смт Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - Анохіна А.М.,
за участю секретаря - Лазуренко А.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності за законом,
Позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому просять суд:
визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 36. Для позивачів у справі ОСОБА_1 померлий є чоловіком, для ОСОБА_2 , померлий є батьком.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належне померлому як учаснику колгоспного двору.
Позивачі постійно проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернулися з заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, спадщину прийняли, як спадкоємці за законом першої черги, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказану частку у житловому будинку, позивачі не можуть оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання.
Посилаючись на вказані обставини, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом.
З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.
29 березня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М.
Ухвалою суду від 02.04.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
03 квітня 2024 року судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкових справ.
12 квітня 2024 року на адресу суду від Козелецької районної державної нотаріальної контори надійшли копія спадкової справи.
Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.
Представник Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог.
За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі.
Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження.
Позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належне померлому як учаснику колгоспного двору.
Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 входили померлий ОСОБА_3 , а також позивачі у справі, а всього 3 осіб, тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частинах, кожен на 1/3 частку.
Крім того, відповідно до довідки, виданої КП «Ніжинське МБТІ» № 65 від 15.03.2024 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване.
Відповідно до довідки, виданої Козелецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області №1-83 від 12.03.2024, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований в по господарській книзі за особовим рахунком № НОМЕР_1 та відноситься до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 рік в домоволодіння проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Позивачі є єдиними спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 , пропорційно до кількості спадкоємців, кожен на 1/2 частку, інших спадкоємців не має.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 390/2010, 15.10.2010 ОСОБА_2 та 24.11.2010 ОСОБА_5 звернулися до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .
Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15. квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, позивачі є такими, що прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами справи.
Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Як встановлено судом, позивачі, на виконання вимог ст. 1296 ЦК України, звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно.
Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачами в порядку спадкування підлягає визнанню право власності, оскільки оригінал правовстановлюючого документа втрачено.
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивачі належним чином прийняли спадщину, але у зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно не можуть оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачами права на спадкове майно.
Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 81, 89, 197, 200, 206, 247, 259, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрій АНОХІН