Єдиний унікальний номер 725/9905/24
Номер провадження 2/725/1947/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Калинич Н. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що 23 серпня 2018 року між ними, укладено шлюб, під час якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося з причин несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними фактично припинено. Вказував, що проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Крім того, не бажають підтримувати спільні стосунки та подружнє життя, а перебування у шлюбі суперечить їхнімспільним інтересам. Після припинення шлюбних відносин та окремого проживання з ОСОБА_2 спільна малолітня дитина залишилися проживати разом зі ним та перебуває на його самостійному вихованні і утриманні.

Так, між ними укладено договір між батьками щодо здійснення виховання та визначення місця проживання дитини, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Чепель О.Д., від 07.10.2024, зареєстрований в реєстрі за №3626 (далі Договір від 07.10.2024, зареєстрований в реєстрі за №3626). Згідно з пунктом 1.3. Договору від 07.10.2024, зареєстрованого в реєстрі за №3626, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки визначили фактичне місце проживання батька. Також Договором від 07.10.2024, зареєстрованого в реєстрі за №3626 передбачено, що сторони домовились, що батько самостійно виховуватиме та утримуватиме дитину ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття.

Незважаючи на наявність договору мати не хоче виконувати його умови у зв`язку з чим виникла необхідність звернення в судовому порядку з відповідною вимогою.

На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Дитину залишити разом із батьком на його утриманні та самостійному вихованні та встановити факт самостійного утримання та виховання ним дитини.

У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в частині залишення дитини проживати з батьком, однак вказала, що у них із відповідачем є ще малолітня дитина, якій немає одного року, тому просила шлюб не розривати.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 23.08.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1570 /а.с.15/.

В шлюбі у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8 зв., 25/.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Таким чином, враховуючи те, що у сторін є малолітня дитина, яка не досягла одного року, тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині розірвання шлюбу.

Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої доньки, суд зазначає наступне.

Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження обставин самостійного виховання ОСОБА_1 малолітньої доньки, судом досліджуються наступні документи:

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 07.10.2024 року сторони визначились, що донька ОСОБА_3 залишається проживати із батьком ОСОБА_1 на його самостійному вихованні та утриманні /а.с.9/.

Відповідно до наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також довідкою з навчального закладу, вбачається, що позивач займається вихованням та утримує самостійно свою малолітню доньку /а.с.10,24-25 /.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що малолітня донька проживає з своїм батьком, який створив всі умови для її проживання, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я, дитина проживає окремо від матері.

За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в цій частині.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) самостійно виховує та утримує малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місце проживання дитини за місцем проживання батька

В іншій частині позову - відмовити.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька