У Х В А Л А

"22" травня 2024 р.

м. Київ

справа № 755/1834/24

провадження № 2/755/4791/24

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09 травня 2024 року продовжено позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, надавши позивачу додатковий строк сім днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

21.05.2024 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків, яка містить лише квитанцію про сплату судового збору у розмірі 14 600,00 грн. Доказів виконання вимог процесуального закону, що зазначені в ухвалі суду від 24 квітня 2024 року представником позивача не надано.

Разом з тим, надання представником позивача квитанції про сплату судового збору не є усуненням недоліків з огляду на наступне.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Разом з тим, зміст предмету спору не містить переліку майна, право власності на яке позивач просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, на виконання приписів ухвали суду від 24 квітня 2024 року представником позивача не уточнено предмет спору в частині змісту позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, яка визначається вартістю майна.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, ураховуючи майновий характер спірних правовідносин, а саме щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зміст позовної заяви має містити ціну позову, яка має бути визначена позивачем вартістю заявленого позивачем нерухомого майна, зокрема: вартістю квартири АДРЕСА_1 , що має підтверджуватися Звітом про оцінку цього майна, чинним станом на день звернення позивача з позовом до суду, тобто не більше шести місяців з дня проведення оцінки такого майна, - що є вимогою п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 2 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів вчинення позивачем дій щодо оцінки спірного нерухомого майна або доказів відмови експертної установи в наданні висновку щодо оцінки майна станом на день звернення позивача з даним позовом до суду, за відсутності в чинному законодавстві норм-виключення обов`язку визначення позивачем ціни позову у встановленому законом порядку.

При цьому, суд в ухвалі від 24 квітня 2024 року зауважував, що долучений позивачем Звіт про оцінку майна № 18-220121-015 від 21.01.2022 року не є належним доказом ціни позову, з огляду на минування строку його шестимісячної дії (з дня складення Звіту), про що також зазначено експертом у даному Звіті.

Таким чином, представник позивача мав визначити ціну позову за звітом про оцінку спірного майна, строк якого не перевищує шести місяців з дня такої оцінки. Однак представником позивача не здійснено передбачені процесуальним законом дії на визначення вартості спадкового майна та, відповідно, встановлення ціни позову.

Крім того, за ч. 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Тобто, у разі відсутності документів, які є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, позивачем має бути сплачено судовий збір відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2024 року становить 3 028,00 грн.

Разом з тим, позивач до суду звернулась з двома вимогами: немайнового та майнового характеру (щодо встановлення факту спільного проживання та щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування), однак позивачем не долучено докази сплати судового збору.

Таким чином, позивачем на виконання приписів ухвали суду від 24 квітня 2024 року мав бути сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. - за вимогу немайнового характеру та 1% від ціни позову (від вартості спірного спадкового майна), однак не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (15 140,00 грн.) для працездатних осіб - за вимогу майнового характеру.

Представником позивача долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору у розмірі 14 600,00 грн., вказуючи, що дана сума є максимально визначеною Законом України «Про судовий збір», що не відповідає дійсності, оскільки максимально визначеною сумою судового збору за вимогу майнового характеру. заявлену фізичною особою, з 01.01.2024 року є 15 140,00 грн. При цьому представником позивача не визначено ціну позову, що позбавляє суд можливості встановити об`єктивність сплати судового збору за дві позовні вимоги немайнового та майнового характеру, що оплачуються кожна окремо.

Таким чином, представником позивача не виконано вимоги ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, не усунуто зазначені в ухвалі суду недоліки.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган