Номер провадження 2/725/2133/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря Калинич Н. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Посилався на те, що перебуває із відповідачем із 05.06.2015 р. В цьому шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 . 2016 р.н.. та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після укладення шлюбу їхнє подружнє життя складалось добре, проте з часом в відносинах з`явилися часті суперечки та непорозуміння. Спільне життя з відповідачкою стало неможливим, тому що вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя вважає неможливим. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали та виникають в сім`ї, вона не здатна була підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вважаю, збереження нашої о з відповідачем шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить моїм інтересам та інтересам наших дітей.

У зв`язку із зміною обставин в житті відповідачки після 24 лютого 2022 року, між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі в забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Так, вони досягли згоди, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. буде перебувати на його самостійному утриманні, виховуватись та проживатиме з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Місце проживання неповнолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Станом на сьогоднішній день, спору щодо фактичного проживання, утримання та виховання неповнолітніх дітей не має.

Спору про поділ майна між сторонами не має.

Вказував,що з сином ОСОБА_4 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи той факт, що син знаходиться на його одноособовому утриманні та він самостійно його виховує, у нього є необхідність юридичної фіксації цього факту, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним із батьків.

Просив розірвати шлюб, та встановити факт, що має юридичне значення.

Відповідачем відзив на позов подано не було.

Позивач у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач також у судове засідання не з`явилася. Від відповідача надійшла заява, в якій остання визнала позов та просила його задовольнити. Просить розглянути справу у її відсутності.

Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 05.06.2015 року виконкомом Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №07 /а.с.12/.

В цьому шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 . 2016 р.н.. та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів.

Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено.

Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина, суд зазначає наступне.

Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 16.10.2024 року сторони визначились, що син ОСОБА_4 залишається проживати із батьком ОСОБА_1 на його самостійному вихованні та утриманні /а.с.27-28 /.

Відповідно до наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що позивач займається вихованням та утримує самостійно свого неповнолітнього сина, а також підтверджується довідками зі школи та медичного закладу /а.с. 17-20, 23-26/.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що неповнолітній син проживає з своїм батьком, який створив всі умови для його проживання, здійснює опіку над ним, доглядає та піклується про його стан здоров`я, дитина проживає окремо від матері.

За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114, ч.2 160, 161, 180-183 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований виконкомом Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис №07 розірвати.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька