Справа № 509/6515/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на частину нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року заяву представника позивачки, адвоката Кострича М. П. про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

14 травня 2024 року на адресу суду від представника відповідача, адвоката Ролінського В. В., надійшла заява про вжиття заходів зустрічного забезпечення, в якому заявник просить суд зобов`язати позивачку, ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня винесення ухвали внести на депозитний рахунок Овідіопольського районного суду Одеської області 100 000 (сто тисяч) грн.

Дослідивши заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності на частину нерухомого майна, поділ майна подружжя.

Як вбачається із заяви про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, заявник просить зобов`язати позивачку внести на депозитний рахунок Овідіопольського районного суду Одеської області 100 000 (сто тисяч) грн, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого в установленому порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, проживає за межами України разом зі своїми дітьми.

Проте зазначені обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Заявником не обґрунтовано розмір суми зустрічного забезпечення у розмірі 100 000 грн та не доведено, яким чином йому можуть бути завдані збитки вжитими заходами забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову щодо зазначеного нерухомого майна застосовані судом ухвалою від 30.10.2023 року з метою унеможливлення відчуження відповідачем спірного майна на користь третіх осіб, оскільки такі дії можуть призвести до істотного ускладнення виконання судового рішення у разі, якщо позовні вимоги будуть задоволені.

Вищезазначене свідчить, про відсутність у даній справі фактичних обставин, з якими може пов`язуватись застосування зустрічного забезпечення, а також про відсутність у суду обов`язку застосувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи викладене, заява представника відповідача про зустрічне забезпечення є необґрунтованою, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні заяви відповідача про зустрічне забезпечення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149,154,258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про вжиття заходів зустрічного забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання у порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя Бочаров А.І.