Провадження №: 2/336/2670/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 02 грудня 2024 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Бублій Є.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява обґрунтована тим, що, відповідно до договору купівлі продажу квартири від 17.05.2024 року, ОСОБА_1 , є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на квартиру було зареєстровано 17.05.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власноті, що підтверджується копією витягу.
Відповідно до п. 13 Договору, продавець зобов`язується у строк до 18.05.2024 року, включно, зняти з реєстрації усіх зареєстрованих осіб, однак, в квартирі, за вищевказаною адресою, зареєстрований Відповідач ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї Позивача.
Відповідо до акту «Про непроживаня особи» від 28.06.2024 року, що складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 , за підписом голови ОСББ, ОСОБА_2 , не проживає в квартирі за вищевказаною адресою.
Як зазначає позивач, відповідач добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, його реєстрація створює перешкоди в користуванні житловою площею, на підставі чого, позивач вимушена звернутися до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.
При цьому, сторона позивача та відповідача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що, відповідно до договору купівлі продажу квартири від 17.05.2024 року, ОСОБА_1 , є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на квартиру було зареєстровано 17.05.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власноті, що підтверджується копією витягу.
Відповідно до п. 13 Договору, продавець зобов`язується у строк до 18.05.2024 року, включно, зняти з реєстрації усіх зареєстрованих осіб, однак, в квартирі, за вищевказаною адресою, зареєстрований Відповідач ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї Позивача.
Відповідо до акту «Про непроживаня особи» від 28.06.2024 року, що складений мешканцями будинку АДРЕСА_2 , за підписом голови ОСББ, ОСОБА_2 , не проживає в квартирі за вищевказаною адресою.
Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 71, 9, ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 280-284, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-
Задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін

02.12.24