ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4242/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/383/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 607/4242/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2023 року (ухвалене суддею Герчаківською О.Я., дата складення повного тексту судового рішення 12 грудня 2023 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення трьох відсотків річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликався на те, що 08 липня 2008 року між позичальником ОСОБА_4 та АКБ «Форум» укладений Кредитний Договір № 0057/08/26-KN, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 37000 Євро зі сплатою 14 % річних.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь АКБ «Форум» 45375.80 Євро заборгованості за кредитним договором, 1700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ІТЗ).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2018 року замінено стягувача у справі № 2-719/10 на ТОВ «Фінансова компанія «Женева».

08 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Женева» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 0057/08/26-KN та договором поруки № 0123 від 08 липня 2008 року.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів.

Звертає увагу на те, що наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. Відповідно до статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки станом на теперішній час позичальником рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10 не виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд:

- стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача 3% річних та інфляційні витрати у розмірі 2730 Євро, що за курсом НБУ на дату подачі позову складає 105987.06 грн;

- стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 21900 грн та 2684 грн судового збору.

Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» - ТОВ «Дебт Форс» (т.1 а.с.199-203).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «Дебт Форс», відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Дебт Форс» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавчі листи, що видані Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо солідарних боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на примусове виконання рішення від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10, неодноразово пред`являлись до примусового виконання в органи державної виконавчої служби. Проте, за жодним виконавчим провадженням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10 солідарними боржниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не було виконано.

Зазначає, що державними виконавцями в рамках виконавчих проваджень ВП № 25320546, № 30255404, № 25320773, № 47184871, № 33944528, №51683956 щодо солідарних боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винесено постанови про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-7191, виданого 21 лютого 2011 Тернопільським міськрайонним судом. Оригінал виконавчого листа та кредитного договору переданий правонаступнику стягувача ТОВ «Дебт Форс».

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» (попередній кредитор) набуло право вимоги до відповідача на суму боргу 31546.94 Євро, натомість первісним позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунок 3% річних проведено на суму боргу по рішенню Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10, яка складає 45375.80 Євро.

Оскільки обставина набутого права грошової вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» на суму боргу у розмірі 31546.94 Євро встановлена під час розгляду даної справи в суді, а тому ТОВ «Дебт Форс» просило поновити строк для подачі заяви про зменшення розміру позовних вимог, проте, суд першої інстанції відмовив в поновленні строку на подачу такої заяви.

Звертає увагу на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2018 року у справі №2-719/10 замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Женева» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-719/2010, виданого Тернопільським міськрайонним судом 21 лютого 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 461123.39 грн.

На думку апелянта, всі наступні відступлення права вимоги зазначені кредиторами в додатках до таких договорів, як і в первісному відступленні права грошової вимоги, свідчать перехід усіх прав та обов`язків до стягувача, незалежно від того, що в договорі допущено описку.

У зв`язку з наведеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

02 квітня 2024 на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Гриб Олег Васильович, через засоби електронної пошти (@ukr.net) надійшов відзив на апеляційну скаргу, однак колегія суддів не приймає його до уваги, оскільки відсутні належні докази про направлення відзиву в електронний кабінет ЄСІТС чи на адресу ТОВ «Дебт Форс». Крім того, відзив на апеляційну скаргу подано адвокатом не через систему «Електронний суд» чи в паперовому вигляді, а на електронну пошту апеляційного суду, чим порушено вимоги ст.ст.14, 178, 183 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Гриб Олег Васильович проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Тернопільської філії АТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0057/08/26-КЕ від 08 липня 2008 року в розмірі 45375.80 Євро, що еквівалентно 461123.39 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» в особі Тернопільської філії АТ «Банк Форум» 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн судового збору (т.1 а.с.11-16).

На виконання вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 21 лютого 2011 року видано виконавчі листи № 719/2010 щодо боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відмітки державного виконавця про виконання рішення у цих виконавчих листах відсутні (т.1 а.с.7-10).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2018 року у справі 2-719/10, замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» його правонаступником ТОВ «Женева» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-719/2010, виданого Тернопільським міськрайонним судом 21 лютого 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 461123.39 грн (т.1 а.с.17-20).

08 грудня 2020 року укладено договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 04/12-20-3 між ТОВ «Женева» (первісний кредитор) та ТОВ «Вердикт Капітал» (новий кредитор), відповідно до умов якого та на виконання п.1 ч.1 ст.512 ЦК України первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги, а новий кредитор приймає права вимоги та зобов`язується належним чином виконувати усі зобов`язання, що встановлені в договорі відступлення, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснити сплату вартості права вимоги, яка зазначена у п.3 договору відступлення. Сторони домовилися про наступне:

- права вимоги будуть вважатися такими, що передані Новому кредитору з моменту підписання цього договору відступлення (п.2);

- Договір відступлення набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення відбитками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення (п.3);

- права вимоги, що передаються первісним кредитором новому кредитору, зазначаються в додатку № 1. Новий Кредитор в день укладення цього договору відступлення набуває усі права кредитора за Правами вимоги, зокрема, але не виключно і право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3.0% річних) (п. 15).

(т.1 а.с.21).

В додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 04/12-20-3 від 08 грудня 2020 року зазначено: номер договору - 0057/08/26-KN; боржник ОСОБА_4 ; сума прострочення по тілу кредиту 31546.94 Євро, що відповідає загальній сумі боргового зобов`язання (т.1 а.с.32-33).

На виконання п.3 умов договору ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «ФК «Женева» 1660000.00 грн, що слідує із платіжного доручення № 178030006 від 27 січня 2021 року (т.1 а.с.34).

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Кампіс Фінанс» (новий кредитор) укладено договір № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, що слідує з витягу з цього Договору, який надано представником позивача (т.1 а.с.139-140).

За змістом витягу з додатку №3 до Договору №10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року, у ньому міститься наступна інформація: номер договору - 0057/08/26-KN; боржник ОСОБА_4 ; сума заборгованості за основним зобов`язанням, валюта кредиту 31 546,94 євро, що відповідає загальній сумі заборгованості (т.1 а.с.141).

В додатку № 4 до договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року зазначено про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампіс Фінанс» уклали акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором до договору № 10-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 1558. Після цього, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги Заборгованості до Боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (т.1 а.с.142).

19 травня 2023 року між ТОВ «Кампіс Фінанс» (первісний кредитор) та ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор) укладено договір № 19-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, (надалі за текстом боржники), зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (п. 2.1.); первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору Реєстри боржників (в електронному та друкованому (підписаному) вигляді) та документацію на умовах та в порядку визначених цим договором. Первісний кредитор має право передавати документацію, в тому числі у вигляді копій договорів. При цьому умови передачі Документації будуть вважатися виконаними. Первісний кредитор не несе будь-якої відповідальності за стан та наявність Документації (п. 5.1) (т.1 а.с.151).

В додатку №2 до договору № 19-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19 травня 2023 року ТОВ «Кампіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» обумовили, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді, права вимоги, за якими відступаються. Загальна кількість боржників 1032. Реєстр Боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються, передано в повному обсязі, будь-яких зауважень щодо передачі у Сторін немає (т.1 а.с.154).

За змістом витягу з додатку №3 до договору № 19-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19 травня 2023 року зазначена наступна інформація: номер договору - 0057/08/26-KN; боржник ОСОБА_4 ; сума заборгованості за основним зобов`язанням, валюта кредиту 31546.94 Євро, що відповідає загальній сумі заборгованості (т.1 а.с.162).

Також встановлено, що відмітки державного виконавця про виконання рішення у цих виконавчих листах, де боржниками зазначено відповідачів, відсутні.

15 листопада 2011 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Стрілковою Іриною Петрівною у виконавчому провадженні ВП № 25320546 щодо боржника ОСОБА_4 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-7191, виданого 21 лютого 2011 року Тернопільським міськрайонним судом. Стягувач відмовився авансувати витрати на проведення виконавчих дій, чим чинить перешкоди при проведенні виконавчих дій (т.1 а.с.221).

17 лютого 2012 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Стрілковою Іриною Петрівною у виконавчому провадженні ВП № 30255404 щодо солідарного боржника ОСОБА_4 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №2-719, виданого 21 лютого 2011 року Тернопільським міськрайонним судом. На адресу стягувача було направлено пропозицію авансувати витрати на проведення виконавчих дій, а саме розшуку транспортного засобу боржника, проте стягувач не повідомив про своє бажання чи відмову авансувати витрати, хоча був повідомлений про повернення виконавчого документу (т.1 а.с.222).

27 червня 2014 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Стрілковою Іриною Петрівною у виконавчому провадженні ВП № 25320773 щодо солідарного боржника ОСОБА_5 , винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-719, виданого 21 лютого 2011 року Тернопільським міськрайонним судом. У боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу, що підтверджують відповіді реєструючих органів та акт державного виконавця (т.1 а.с.223).

16 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Дерій Ольгою Романівною у виконавчому провадженні ВП № 47184871 щодо солідарного боржника ОСОБА_5 , винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №2-719/2010, виданого 21 лютого 2011 року Тернопільським міськрайонним судом. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можна було б звернути стягнення, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (т.1 а.с.224).

30 листопада 2015 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Стрілковою Іриною Петрівною у виконавчому провадженні ВП № 33944528 щодо солідарного боржника ОСОБА_6 , винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-719, виданого 21 лютого 2011 року Тернопільським міськрайонним судом. Стягувач не авансував витрати на проведення виконавчих дій, а саме на проведення експертної оцінки описаного майна, земельної ділянки, яка перебуває в іпотеці банку (т.1 а.с.225).

19 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук Анастасією Олександрівною, у виконавчому провадженні ВП № 51683956 щодо солідарного боржника ОСОБА_4 , винесено постанову про повернення виконавчого документа виконавчого листа № 2-719/2010 стягувачу, виданого 21 лютого 2011 року Тернопільським міськрайонним судом. Майно, на яке можна звернути стягнення в сумі погашення боргу відсутнє (т.1 а.с.226-227).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційнотелекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2010 року у справі № 2-719/10 з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стягувалася заборгованість по кредитному договору № 0057/08/26-КЕ від 08 липня 2008 року в розмірі 45375.80 Євро, що еквівалентно 461123.39 грн, і первинним стягувачем за цим кредитом було ПАТ «Банк Форум».

На виконання вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчі листи, які неодноразово пред`являлися до виконання, однак такі листи поверталися стягувачу органами ДВС, оскільки майно боржника, на яке можна звернути стягнення в сумі погашення боргу відсутнє. Відмітки державного виконавця про виконання рішення у виконавчих листах, де боржниками зазначено відповідачів, відсутні.

Відтак, на час звернення позивача до суду заборгованість відповідачів мала б відповідати тій, яка зазначена у рішення суду 45375.80 Євро, а сам кредитний договір, за яким відступалися права вимоги, мав би містити реквізити № 0057/08/26-КЕ від 08 липня 2008 року.

29 серпня 2018 року у справі № 2-719/10 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області постановлено ухвалу, якою замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» його правонаступником ТОВ «Женева» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-719/2010, виданого Тернопільським міськрайонним судом 21 лютого 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 461123.39 грн.

Разом з тим, з долучених доказів до матеріалів справи, сума заборгованості за основним зобов`язанням, валюта кредиту, яка передавалася від первісного кредитора новим кредиторам становить 31546.94 Євро, що відповідає загальній сумі заборгованості, як про це зазначено у договорах відступлення, однак така сума є відмінною від суми боргу 45375.80 Євро, на яку покликається представник позивача у своєму розрахунку та позовній заяві. Крім того, кредитний договір, а саме його номер у рішення суду вказано як № 0057/08/26-КЕ, а у договорах про відступлення прав вимоги про номер договору - 0057/08/26-KN, що є відмінністю, яка ставить під сумнів перехід права вимоги.

Звертаючись до суду позивач у своїй заяві виклав обставини, якими обґрунтовував вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, однак не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у договорах про відступлення прав вимоги від 08 грудня 2020 року, 10 березня 2023 року, 19 травня 2023 року та в додатках до них, містяться відомості про номер кредитного договору, як 0057/08/26-KN та визначена заборгованість в розмірі 31546.94 Євро, а тому позивачем не доведено його право звертатися із позовом про стягнення трьох відсотків річних в порядку, передбаченому ст.625 ЦК України, оскільки ТОВ «Дебт Форс» не надано належних, допустимих і достовірних доказів того, що ним отримано право вимоги за договором № 0057/08/26-КЕ та обсяг цього права, яким є розмір заборгованості 45375.80 Євро.

З огляду на викладене, оскільки в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту переходу права вимоги ТОВ «Дебт Форс» до ОСОБА_4 за кредитним договором № 0057/08/26-КЕ від 08 липня 2008 року та розміру цієї вимоги 45375.80 Євро, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог до відповідача, у зв`язку з необґрунтованістю таких.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачки ОСОБА_5 3% річних, нарахованих за період існуючого прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків за користування ним, встановленого судовим рішенням, оскільки умовами договору поруки не визначено такої відповідальності поручителя.

Доводи апелянта про те, що ТОВ «Дебт Форс» просило поновити строк для подачі заяви про зменшення розміру позовних вимог, колегія суддів відхиляє, оскільки місцевим судом обґрунтовано відмовлено у її прийнятті з тих підстав, що заява подана в ході розгляду справи по суті, чим порушено порядок, передбачений ч.2 ст.49 ЦПК України.

Твердження апелянта про те, що похідні відступлення права вимоги, зазначені кредиторами в додатках до таких договорів, як і в первісному відступленні права грошової вимоги, свідчать перехід усіх прав та обов`язків до стягувача, незалежно від того, що в договорі допущено описку, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вказане не ґрунтується на нормах Закону.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях позивача, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 22 травня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома