Справа № 185/7305/23
Провадження № 2/185/184/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа:Державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко Ольга Миколаївна про визнання недійсним договору про поділ спадщини,-

В С Т А Н О В И В

02 червня 2023 року Позивач ОСОБА_1 звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 , третя особа державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко Ольга Миколаївна про визнання недійсним договору про поділ спадщини, стягнення судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 , після чого відкрилася спадщина в складі 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частки автомобіля марки «Audi», пенсія в сумі 3 207 грн. 45 коп., цілої частки на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями за законом I черги спадкування є вона та відповідач. 13 жовтня 2022 року між нею та відповідачкою в Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі було укладено договір про поділ спадщини. Згідно з цим Договором у приватну власність відповідача перешли 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частка автомобіля марки «Audi», у приватну власність позивача недоодержана пенсія в сумі 3 207 грн. 45 коп.,таким чином вартість майна за оспорюваним правочином яке відійшло відповідачці, є суттєво більшим, аніж сума недоодержаної пенсії. Умови Договору їй ніхто не роз`яснив, його підписання у нотаріальній конторі відбувалось поспіхом та супроводжувалось постійними проханнями зробити це швидше з боку нотаріуса. Крім того, вона гіпертонік, під час стресу в неї постійно підвищується артеріальний тиск, після чого вона взагалі не в стані тверезо та адекватно оцінювати ситуацію, а тим більше підписувати такі відповідальні документи. Вказує на те, що проведеним поділом порушено її право на рівність часток у спадщині, оскільки будь-якої згоди на зміну розміру часток вона не давала, зміст договору не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому оспорюваний правочин являється недійсним.

В судовому засіданні позивач, її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Зокрема позивач пояснила суду що, абсолютно очевидним є те, що вартість майна за цим договором, яке відійшло відповідачці, є суттєво більшим, аніж сума недоодержаної пенсії. За нинішнім курсом гривні до долара США виходить так, що згідно цього Договору вона отримала у спадщину менше 100 доларів. Умови Договору їй ніхто не роз`яснив, його підписання у нотаріальній конторі відбувалось поспіхом та супроводжувалось постійними проханнями зробити це швидше з боку нотаріуса. Вона страждає на хронічне захворювання (гіпертонія, слабий зір), не може підписувати такі відповідальні документи. Указаний нею діагноз підтверджується копіями відповідних записів з медичної карти хворого, які додані до позовної заяви. Впевнена що проведеним поділом порушено її право на рівність часток у спадщині, оскільки будь-якої згоди на зміну розміру часток вона не давала, правочин являється недійсним.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Представник відповідача адвокат Залізко В.С. в судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з наступних підстав : сторони неодноразово спілкувались щодо поділу спадкового майна яке складається з часток нерухомості (2/9 частки квартири), транспортного засобу (1/3 частка), та будинку житлового в цілій частині. Було досягнуто домовленості, що автомобіль та квартира відійдуть при поділі спадкового майна відповідачу, а будинок буде розподілено по частки кожному. (так як фактично це майно, окрім будинку, за життя належало матері відповідача ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а спадкодавець за оспорюваним правочином ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) . Тільки після цього сторониоспорюваний договір про поділ спадкового майна посвідчилиу державного нотаріуса, та після укладання договору про поділ спадкового майна отримали кожен свідоцтво про право на спадщину. Позивачем не надано оцінки спірного майна, не надано висновку судово-психіатричної експертизи, щодо знаходження позивача під час підписання оспорюваного правочину в «незвичному стані». Договір про поділ спадщини від 13 жовтня 2022 року відповідає вимогам ст. 1278 ЦК України, належних доказів та підстав позивачем для його скасування не надано суду.

Судом встановлені наступні обставини. Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява про прийняття спадщини позивачем подана 13.10.2021 року. Заява про прийняття спадщини відповідачем подана 30.10.2021 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №851/20 Договір про поділ спадщини укладено та посвідчено 30.10.2022 року. Згідно умов договору до складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входить 2/9 часток квартири АДРЕСА_3 частка автомобіля марки AUDI, недоодержана пенсія.

У приватну власність ОСОБА_4 - переходить: 2/9 часток квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 - переходить недоодержана пенсія.

Житловий будинок АДРЕСА_2 бажаємо розподілити в рівних частках кожній по 1/2 (одній другій) частці.

Сторони стверджують (дослівно), що не обмежені в праві укладати правочини, не визнані у встановленому порядку недієздатними повністю або частково, не мають захворювання, що перешкоджають усвідомлення ними суті цього договору. Сторони стверджують, що: однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені і їх волевиявлення є вільним і відповідає їх внутрішній волі, договір не носить характер фіктивного та удаваного правочину, договір не вчиняється під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних для них умовах; договір не є наслідком зловмисної домовленості сторін, договір цей вчинено без доплати.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожна окремо, надали пояснення на підтвердження версії позивача викладеною нею в позовній заяві.

Але, суд критично ставиться до пояснень свідків, тому що ОСОБА_7 є донькою позивача, а ОСОБА_8 її близкою подругою.

Статтями 627-629, 638, 639 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір - є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є : умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми.

Згідно із ст. 202 ЦК України- правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатосторонніми правочинами є погоджена дія двох або більше сторін.

Умовами статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на моменти відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч.1ст.1220 ЦК України). Діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом (ст.1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1ст.1267 ЦК України).

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Позивачем не доведено, що зміст договору не відповідає вимогам ст.ст.1267, 1278 ЦК України і на основі аналізу норм цивільного законодавства у суду відсутні підстави зробити такий висновок.

Після укладення спірного договору позивач подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, таким чином вчинила дії на реальне виконання умов договору про поділ спадкового майна. Свідоцтво про право на спадщину просила видати саме з урахуванням умов оспорюваного договору.

Посилання позивача про укладення договору внаслідок хворобливого стану не підтверджуються належними та допустимими доказами. Незнання закону, небажання вникнути у текст підписаного документа, погіршення особистих відносин між сторонами не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що підстав для скасування оспорюваного правочину немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Державний нотаріус Першої Павлоградської нотаріальної контори Тимченко Ольга Миколаївна про визнання недійсним договору про поділ спадщини відмовити.

Витрати на судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17 травня 2024 року.

Суддя: В. О. Головін