ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/3471/23 Номер провадження 22-ц/814/2204/24Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Пінчук Юлії Віталіївни на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2023 року представник позивача звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 69 409,48 грн., а також судові витрати.

02.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг від 02.11.2019 року. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 45000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 28.12.2022 рік прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.11.2019 року у розмірі 69409,48 грн та судові витрати.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.11.2019 року станом на 13.12.2023 рік в сумі 69409,48 грн (шістдесят дев`ять тисяч чотириста дев`ять гривень 48 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у сумі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального права і неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково в сумі 15866,12 грн. та стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.

Апелянт стверджує, що 02.11.2019 року між позивачем АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму 45000 грн. Дана анкета-заява не містить інформації про нарахування будь-яких відсотків за користування коштами.

Скражник наголошує, що надані банком на підтвердження своїх вимог витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» (набувають чинності з 27.11.2021 року), витяг з Тарифів за карткою «Monobank» від 27.11.2021 року, Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача, відтак враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17-ц (провадження №14-131цс19), вони не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, так як заява не містить умов про розмір процентів та неустойки.

Таким чином, оскільки розмір процентів, нарахувань за порушення грошового зобов`язання за договором не були погоджені позичальником, тому відсутні підстави для їх нарахування та стягнення з боржника.

Крім того, звертає увагу суду на те, що з наданого банком розрахунку вбачається, що загальний залишок за тілом кредиту становить 69409,48 грн. Проте ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту. Відповідно до виписки по рахунку відповідача, банком здійснювалось автоматичне списання відсотків на суму 53 543,36 грн., що враховано банком як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з січня 2020 року відбулося нарахування відсотків за користування кредитом, розмір яких сторонами не узгоджувався, за рахунок яких збільшувалося тіло кредиту.

Вказує, що згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.11.2019 року, станом на 13.12.2022 рік, заборгованість складає 69409,48 грн., з яких: 69409,48 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; 0 грн. заборгованості за пенею; 0 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання.

Апелянт зазначає, що згідно з випискою руху коштів по картці від 04.07.2023 року за період з 02.11.2019 року по 01.11.2022 рік відповідачем було внесено на рахунок усього 110 434,74 грн., а використано 179 844,22 грн. Водночас банком суму автоматично списаних відсотків 53543,36 грн. включено до суми витрат. Отже, з 02.11.2019 року відповідачем витрачено, але не погашено кредитних коштів (тіло кредиту) на загальну суму 15866,12 грн. (179 844,22 110 434,74 53543,36).

Вважає, що суд першої інстанції не пересвідчився у правомірності вимог позивача щодо стягнення відсотків, а обмежився розрахунком заборгованості, який позивач створив самостійно, та яке не відображає дійсний рух коштів по картковому рахунку відповідача та справжнього розміру заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 367Цивільного процесуальногокодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судовим розглядом встановлено, що 02.11.2019 між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 45 000,00 грн. (згідно з випискою про рух коштів по картці від 04.07.2023 року, а.с.59).

Підписуючи вказану заяву ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, районний суд, здійснив вірний висновок, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає лише сума тіла кредиту, тобто фактично надані відповідачу кошти, проте суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що сума тіла кредиту складає 69409,48 грн., адже вона включає в себе автоматично списані з відповідача відсотки в розмірі 53543,36 грн. Однак у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Щодо аргументів апелянта з приводу невідповідності суми стягнутої рішенням районного суду реальній сумі заборгованості, колегія суддів вважає, що даний аргумент є слушним, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача всієї заявленої позивачем суми виходячи з слідуючого.

У матеріалах справи міститься анкета-заява від 02.11.2019 з особистим підписом ОСОБА_1 .

Дійсність анкети-заяви та належність підпису на заяві ОСОБА_1 не оспорювались, клопотань про проведення почеркознавчої експертизи сторонами не заявлялось, а відтак суд вважає дійсним вказаний договір.

Представник відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що за період з 02.11.2019 року по 01.11.2022 рік відповідачем було внесено на рахунок усього 110 434,74 грн., а використано 179 844,22 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по картці від 04.07.2023 року (а.с.59). Водночас Акціонерним товариством «Універсал Банк» суму автоматично списаних відсотків 53543,36 грн. включено до суми витрат. Оскільки, відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.11.2019 року, станом на 13.12.2022 рік, заборгованість складає 69409,48 грн., з яких: 69409,48 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0,00 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с. 8 зворот).

Таким чином, з 02.11.2019 року відповідачем витрачено, але не погашено кредитних коштів (тіло кредиту) на загальну суму 15866,12 грн. (179 844,22 110 434,74 53543,36 = 15866,12).

Отже, висновок районного суду, що вимога Акціонерного товариства «Універсал Банк» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту у сумі 69409,48 грн. є не вірним, вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки за наявними у матеріалах справи доказами стягненню з ОСОБА_1 підлягає лише 15866,12 грн.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведене дає підстави для висновку про те, що аргументи представника ОСОБА_1 , адвоката Пінчук Ю.В. щодо хибності висновків районного суду є слушними, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, шляхом зменшення стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суми заборгованості з 69409,48 грн. до 15866,12 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, рішення суду згідно з п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовної заяви та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» грошових коштів у розмірі 15866,12 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Пінчук Юлії Віталіївни задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 02.11.2019 року у розмірі 15866,12 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1533 грн. 23 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3106 грн. 06 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов