Провадження № 2/641/1344/2024 Справа № 641/1369/24
У Х В А Л А

11 березня 2024 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі № 641/1369/24

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, АТ "Харківобленерго", ПрАТ "Харківенергозбут"

про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, АТ "Харківобленерго", ПрАТ "Харківенергозбут", в якому просять:

- визнати незаконною відмову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у розгляді скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що викладена у листі НКРЕКП від 01.02.2024 року за № 1932/20.5.9/24;

- стягнути з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь ОСОБА_2 вартість отриманої електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством згідно договору від 16.02.2022 року за № 82 за період з жовтня по листопад 2022 року в сумі 226406,86 грн.;

- стягнути з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь ОСОБА_1 вартість отриманої електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством згідно договору від 26.10.2021 року за № 83 за період з жовтня по листопад 2022 року в сумі 189249,08 грн.;

- стягнути з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь ОСОБА_2 спричинену моральну шкоду в сумі 80000 грн.;

- стягнути з ПрАТ "Харківенергозбут" на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в сумі 100000 грн.;

- стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на користь ОСОБА_2 спричинену моральну шкоду в сумі 40000 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018 Верховний Суд зазначив, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачами та ПрАТ "Харківенергозбут" укладено договори про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. ОСОБА_2 є власником приватного домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником приватного домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом позову у цій справі є, серед іншого, вимоги про стягнення коштів, внаслідок неналежного, на думку позивачів, виконання відповідачами договорів про купівлю-продаж електричної енергії у конкретних домогосподарств, що розташовані на території Куп`янського району Харківської області.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що спір виник саме в приводу нерухомого майна, що розташоване на території с. Горяне Куп`янського району Харківської області, а тому необхідність застосування правил виключної підсудності при вирішенні питання про прийняття даного позову до провадження суду.

Враховуючи викладене, справа належить до підсудності Куп`янського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, серед іншого, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до рішення ВРП № 399/0/15-23 від 20.04.2023 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області" територіальну підсудність справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області визначено Червонозаводському районному суду міста Харкова.

Приймаючи до уваги викладене, цивільну справу належить передати на розгляд за виключною підсудністю до Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Керуючись: 30, 31, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, АТ "Харківобленерго", ПрАТ "Харківенергозбут" про захист прав споживачів передати на розгляд до Чугуївського міського суду Харківської області.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя С. О. Ященко