Провадження №2/760/1100/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у справі ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача та просила визнати недійсним кредитний договір №L3319491 укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» за яким 14.08.2019 року видано кредитні кошти.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що восени 2020 року їй стало відомо про те, що її персональними даними скористалися шахраї, у зв`язку із чим, після звернення до Українського бюро кредитних історій було виявлено інформацію про неї, як боржника по кредитним зобов`язанням з ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО».

Восени 2020 року на її адресу поштою надійшла незавірена копія листа без номеру і дати від ТОВ «Юридична компанія «Дельта М», яка вказує себе представником ТОВ ФК «ДІНЕРО» та повідомляло її про наявність заборгованості в сумі 4950,00 грн. за договором №L3319491 від 14.08.2019, яку повинна погасити на користь ТОВ ФК «ДІНЕРО» (). Це повідомлення викликало сумнів, тому додатково зверталась до Українського бюро кредитних історій для перевірки кредитної історії.

На підставі виписки від 18.11.2020 р. отриманої з Українського бюро кредитних історій, стало відомо про те, що за мною рахується заборгованість по договору №L3319491 внесена «Фінансова компанія «ДІНЕРО» про видачу 14.08.2019 кредиту в сумі 4599,00 грн., без забезпечення (бланковий). Сума заборгованості становить 4950,00 грн.

У той же час у виписці вказується, що до «Фінансова компанія «ДІНЕРО» були подані дві заявки на кредит (2) від 10.08.2019 о 00:05:07 год., номер запиту гeq2#77 та від 28.07.2019 р. о 18:19:10 год., номер запиту геq2#85.

Внаслідок незаконно поданих заяв до різних кредитних установ невстановленими особами з метою оформлення кредиту на її ім`я, звернулась з заявою до Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області для проведення розслідування. Результати перевірки їй ще не надано.

Вказані обставини пов`язані з тим, що влітку 2020 року в мережі інтернет (сайт ОLХ) вона шукала оголошення про роботу на дому. У ході переписки через УІВЕК автор оголошення ОСОБА_2 («ОСОБА_2 менеджер» тел. НОМЕР_1 ) пропонував роботу та запросив для перевірки в електронному вигляді її персональні дані, після того зв`язку з автором більше не було. Фотокопії документів з персональними даними, не завірялись.

Позивач зазначає, що листів, заяв, анкет на отримання кредиту та кредитний договір у будь-якій формі вона не підписувала і не направляла, дозволу на використання персональних даних для ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО», а також для інших компаній, з метою отримання кредитів, не надавала. Враховуючи наведене, позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним кредитний договір №L3319491, укладений з ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО», за яким 14.08.2019 видано кредитні кошти та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді від 13 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» про визнання договору недійсним та відмовлено у задоволені клопотання про витребування доказів.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається із виписки від 18 листопада 2020 року, отриманої з Українського бюро кредитних історій, за ОСОБА_1 рахується фінансове зобов`язання по договору займу №L3319491 від 14.08.2019 в сумі 4950,00 грн.

Позивачем при подачі позовної заяви не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги те, що предметом розгляду даної справи є договір займу №L3319491 від 14.08.2019, який суду як доказ не поданий, у задоволені клопотання про його витребування відмовлено, крім того, будь-яких інших дій позивача для повного розгляду справи, окрім направлення заяв поштовим зв`язком, до суду не надходили, суд позбавлений можливості його безпосередньо дослідити та дати йому оцінку; жодних інших доказів на підтвердження обставин, що зазначені у позовній заяві позивачем також не подано, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 281-282, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» про визнання договору недійсним відмовити в повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя І.А.Усатова