Справа № 355/1499/24
Провадження № 2/355/803/24
14 листопада 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «Міолан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №101944917. Договір про споживчий кредит укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.6.1 Договору споживчого кредиту, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.1.2 Договору споживчого кредиту кредит становить 4500,00 гривень. Відповідно до п.1.5.2 Договору споживчого кредиту процент за користування кредитом становить 13,50 гривень, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.16 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються шляхом переказу на картковий рахунок. За п.2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування(з урахуванням всіх пролонгацій), Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. у випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількості днів, що залишилось до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п.4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються з продовженням строку кредитування(пролонгацією), має право(не обов`язково) нараховувати проценти за стандартною(базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання.
17 грудня 2021 року між ТОВ «Міолан та ТОВ «Вердікт Капітал» було укладено договір факторингу №17/12-2021-62 відповідного до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у тому числі за договором споживчого кредиту №101944917.
Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту)-4500 гривень
Представник позивача від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до судового засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи 29 жовтня 2024 року о 10 годин 30 хвилин, однак повернувся поштовий конверт з довідкою у якій зазначено «за закінченням терміну зберігання» , далі повідомлявся через веб сайті Судової влади України на 14 листопада 2024 року о 12 годин 45 хвилин причину неявки до суду не повідомив, яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Суд дослідив матеріали справи у повному об`ємі а саме:
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Копію договору про споживчий кредит №101944917 від 26 серпня 2021 року з якого слід, що між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит сума кредиту 4500 гривень, строком на 30 днів з 26 серпня 2021 року. Термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом(дата платежу) 25 вересня 2021 року. Процент за користування кредитом 13,50 гривень, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована.(а.с.6-10)
Копію платіжного доручення №31601894 від 26 серпня 2021 року слід, що ТОВ «Мілоан2 перераховано через «Приватбанк»4500 гривень.(а.с.12 зворотна сторона листа).
Копію договору факторингу №№17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року з якого слід, що ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Мілоан» з якого вбачається, що відповідно до п.1.1 цього договору ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги., строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третій осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом. Пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта яким є ТОВ «Мілоан» до фактору, яким є ТОВ «Вердикт Капітал» вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. Після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.(а.с.16-17)
З копії платіжного доручення від 09 лютого 2022 №313550009 платник ТОВ «Вердикт Капітал» перерахував ТОВ «Мілоан» 72503264 гривень 98 копійок згідно договору факторингу №17/12-2021 від 17 грудня 2021 року(а.с.18)
Копію Актів приймання-передачі боржників за договором факторингу №17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року як в електронному вигляді так і у паперовому додаток №2 та №4.(а.с.18 зворотна сторона листа)
Копію реєстру боржників (витяг) про те, що фактор ТОВ «Вердикт Капітал» прийняла від клієнт ТОВ «Мілоан» згідно акту передачі реєстр боржників а також борги ОСОБА_1 , який значиться під номером 503 (а.с.19-21)
Стосовно рішення №1 Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Інвестмент» від 17 серпня 2021 року та рішення №31/08-22 єдиного участника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільвер Інвестмент» від 31 серпня 2022 року було вирішено змінити найменування Товариства та затвердити нове , а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр».(а.с.30 зворотна сторона листа)
Відповідно копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слід, що ТОВ «Коллект центр» зареєстрований у єдиному реєстрі ідентифікаційний код юридичної особи 44276926 види економічної діяльності фінансовий лізинг, інші кредитування, надання інших фінансових послуг, посередництво за договорами по цінних паперах або товарах.(а.с.32)
Копію договору факторингу №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року з якого слід, що ТОВ «Коллект центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» з якого вбачається, що відповідно до п.1.1 цього договору ТОВ «Коллект центр» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третій осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом. Пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта яким є ТОВ «Коллект центр» до фактору, яким є ТОВ «Вердикт Капітал» вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. Після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.(а.с.22-24)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону уклавши договір про надання кредиту, користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладеного договору отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд і зазначеним графіком їх не повертав.
Сторона позивача уклала договір факторингу з кредитором відповідача ОСОБА_1 на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти.
Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже сторона позивача яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів з відповідача ОСОБА_1 скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами.Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами. Невиконання умов договору відповідачу було відомо про існуючих борг він був належно повідомлений зміну кредитора кредитні кошти не повернув. Вимоги сторони позивача є законними та підлягають задоволенню.
Стороною позивача був укладений договір №07-06/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» відповідно якого клієнт доручив адвокатському об`єднанню надавати юридичну допомогу.(а.с.32 зворотна сторона листа -33)
Стосовно прайс-листа адвокатського об`єднанням «Лігал Ассістанс» оголошена вартість виконання робіт.(а.с.34)
З заявки про надання юридичної допомоги №437 від 01 липня 2024 року було погоджена вартість виконаних робіт, яка склала 6000 гривень.(а.с.36)
З акту№1 про надання юридичної допомоги від 05 липня 2024 року послуга була оцінена у сумі 6000 гривень.(а.с.52)
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача а також витрати на правничу допомогу необхідно стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4,12,13,81 ,89,128,141, 223, 229,263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6, 205, 207, 526 ,625, 626,628, 638,639, 1048,1050,1052,1054 ЦК України,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 22 листопада 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов