ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2120/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, третя особа: Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Петриківської державної нотаріальної контори, третя особа: Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, в якій просить визначити додатковий строк один місяць для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 84,2 кв. м, в тому числі житловою площею 49,3 кв.м з надвірними спорудами та частина земельної ділянки під будинком. Право власності на будинок зареєстроване за батьком позивачки - ОСОБА_5 , на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 04, виданого 17.02.2017 Петриківською селищною радою Петриківського району Дніпропетровської області. Право власності на земельну ділянку зареєстроване 07.06.2017 на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 477-22/VІІ, виданого 31.05.2017 Петриківською селищною радою. У серпні місяці 2023 позивачці стало відомо, що її рідна сестра - ОСОБА_3 звернулась до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до батька ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Оскільки позивачка вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті матері, 11 вересня 2023 звернулась до Петриківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивачка, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею через повномасштабне вторгнення рф на Україну 24 лютого 2022, у зв`язку з чим, державний нотаріус не працював, доступ до спадкових реєстрів було закрито, а перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2023 у справі замінено первісного відповідача по справі Петриківську державну нотаріальну контору на відповідача 1 ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), та відповідача 2 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвалою суду від 21.03.2024 провадження у даній справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2024 за клопотанням ОСОБА_3 провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Петриківського районного суду від 10.09.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, третя особа: Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, замінено первісного відповідача по справі ОСОБА_5 на відповідача ОСОБА_2 .

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника за наявними у справі матеріалами. На допиті свідків не наполягає.

Надаючи свої пояснення в судовому засіданні позивач зазначила, що на її переконання після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , все її майно мало б перейти її батькові та чоловіку померлої ОСОБА_5 , тому вона і не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Лише в серпні 2023 року дізнавшись про прийняття відповідачем ОСОБА_3 спадщини після матері та конфлікт останньої з їх батьком ОСОБА_5 , вона прийняла рішення про подачу відповідної заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після ОСОБА_4 .

Від відповідачки ОСОБА_3 та її представника до суду надано заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають. В задоволенні позовної заяви просять відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог. В подальшому до суду не з`явився і будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Як передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом (частина 1статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та свідоцтвом про народження і відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища відносно позивача (а.с. 5-8,9,14).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка, кадастровий номер :03:028:0068 на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 477-22/VII, виданий 31.05.2017, видавник: Петриківська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрована за ОСОБА_5 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 47, 54-57).

Рішенням Петриківської селищної ради Петриківського селища Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 присвоєно поштову адресу на житловий будинок ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_4 . (а.с. 50)

Згідно спадкової справи №198/2021, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулись 23.11.2021 - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 . Іншими спадкоємцями є чоловік померлої ОСОБА_5 (а.с. 31, 32).

Згідно відомостей з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до довідки Петриківської селищної ради від 19.11.2021 за № 1278 ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала до дня за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 39).

Постановою державного нотаріуса, 11.09.2023 на звернення позивача, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як фактично прийнявшую спадщину на майно померлої ОСОБА_4 відмовлено у видачі такого свідоцтва з посиланням на статті 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України і з вказівкою про те, що спадкоємцем не подано доказу фактичного прийняття спадщини (а.с. 13).

Постановою від 29.05.2023 державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 на майно померлої матері ОСОБА_4 , оскільки заявником не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме документи на спадковий будинок та земельні ділянки, що підтверджують право спільної часткової власності померлої у спільному майні подружжя (а.с. 31-32).

Відповідно до спадкової справи № 98/2024, заведеної на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , наявний заповіт померлого, складений на все майно на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . За вказаним заповітом заяву про прийняття спадщини за заповітом подав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 122).

Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, наведених ним на підтвердження позовних вимог, судом враховується наступне.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі №703/4978/19 зазначив, що законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови, встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа №6-1486цс15), Верховного Суду України від 26 червня 2019 року (справа № 565/1145/17) відповідно до частини третьої етапі 1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

КЦС ВС в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 наголосив, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. В свою чергу, пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164, яким було встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється - суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Таким чином, твердження позивача про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, які пов`язаних з повномасштабним вторгненням рф на Україну 24 лютого 2022, введенням воєнного стан у зв`язку з чим, державний нотаріус не працював, доступ до спадкових реєстрів було закрито, а перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся з посиланням на Постанову КМУ від 28 лютого 2022 року № 164, безпідставні, зазначені обставини самі по собі не вказують про існування об`єктивних, непереборних та істотними труднощів для спадкоємця на вчинення дій спрямованих на прийняття спадщини.

Зміна своєї позиції позивачем з питання прийняття спадщини після матері, в в`язку зі зверненням інших спадкоємців, зокрема відповідача ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, після сплину шестимісячного строку для подання відповідної заяви, не маже бути прийнятим як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки також не свідчить про обставини, які об`єктивно перешкоджають спадкоємцю прийняти спадщину у визначені законом строки.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не доведені, безпідставні та задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю, тому понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1218, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, третя особа: Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.12.2024.

Суддя: В. О. Говоруха