ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Кропивницький

справа № 390/2117/23

провадження № 22-ц/4809/1536/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів Фермерське господарство ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2024 року у складі головуючого судді Гершкула І. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Фермерське господарство ОСОБА_5 , просили:

-скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедін Віталія Валентиновича, індексний номер рішення: 17385547 від 21.11.2014 про державну реєстрацію права спільної часткової власності по за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 5,9013 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та припинити право спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку;

- скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедін Віталія Валентиновича, індексний номер рішення: 17386131 від 21.11.2014 року про державну реєстрацію права спільної часткової власності по за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 5,9309 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та припинити право спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , про що Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №53 від 09.09.2006.

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5, 93 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка 202 належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності серії ІУ-КР № 004565, виданого 20.10.2000 Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області.

На момент смерті ОСОБА_6 разом з нею проживав спадкоємець першої черги за законом її чоловік, ОСОБА_8 , який заяву про відмову від спадщини не подавав, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини.

Інші спадкоємці, які на час відкриття спадщини не проживали разом зі спадкодавцем, заяв про прийняття спадщини не подавали.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, про що Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області складено актовий запис №07 від 19.01.2007.

За життя ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті своєї дружини не отримував.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,90 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка 201 належала ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право приватної власності серії ГУ-КР № 004564, виданого 20.10.2000 Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області.

На момент смерті ОСОБА_8 разом з ним проживав спадкоємець першої черги за законом - син ОСОБА_9 (батько позивачів).

ОСОБА_9 є тим спадкоємцем, який у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_8 , заяву про відмову від спадщини він не подавав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер, на момент його смерті разом з ним ніхто не проживав, але у нього було двоє неповнолітніх синів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

23 жовтня 2007 року за заявою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Флоренко С. К. була заведена спадкова справа № 43309861 після смерті ОСОБА_9 .

22 лютого 2008 року позивачам було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_9 за життя.

Про існування іншого спадкового майна у ОСОБА_9 його синам не було відомо, оскільки вони не проживали разом з батьком та не було жодних документів які б вказували про наявність такого майна.

Про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 мали земельні ділянки, які фактично успадкував їх син ОСОБА_9 , заявникам стало відомо наприкінці грудня 2019 року від працівників сільської ради.

Дізнавшись про це, вони звернулись до приватного нотаріуса з проханням оформити відповідну спадщину належним чином, але нотаріус повідомила, що право власності на відповідне майно вже зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є двоюрідними братами позивачів, на підставі оскаржуваного рішення суду.

Як з`ясовано позивачами, рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2014 року у справі №390/1252/14-ц позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_3 до Аджамської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування було задоволено повністю та визнано за кожним із відповідачів право власності на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_3 , загальною площею 4,78 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20 листопада 2014 року відповідачі на підставі вказаного судового рішення зареєстрували за собою право спільної часткової власності на земельні ділянки, про що державним реєстратором внесені відповідні записи на підставі свідоцтва про право власності.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили вказане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2014 року задоволено.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2014 року скасовано в частині:

- визнання за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка 202, загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка 201, загальною площею 5,90 га в межах згідно планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- визнання за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка 202, загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка 201, загальною площею 5,90 га в межах згідно планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наявність зареєстрованого за відповідачами права спільної сумісної власності на земельні ділянки порушує право позивачів на оформлення спадкового майна, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_9 .

Відновити своє порушене право на спадкове майно позивачі позбавлені можливості, тому на їхню думку єдиним можливим способом відновлення порушеного права є обраний спосіб захисту.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Коротченко О. О. у поданому до суду першої інстанції відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів в повному обсязі.

В обгрунтування зазначив, що рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2014 прийняте у відповідності до чинного законодавства та на підставі достовірних і належних доказів. Вказане рішення було виконано відповідачами, земельні ділянки отримані у власність та використовувалися останніми протягом тривлого часу. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 11.02.2021 ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності за відповідачами на земельні ділянки №201, №202. В апеляційному перегляді данного рішення відповідачі участі не брали, належним чином не були повідомлені, постанову за результатами розгляду не отримували. Про вищевикладені обставини відповідачам стало відомо у 2023 році. У ході ознайомлення з матеріалами цивільної справи №390/1252/14-ц з`ясувалось, що невстановленими особами підроблено підписи відповідачів на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке начебто підтверджує отримання відповідачем 17.03.2021 постанови апеляційного суду, проте відповідачем рішення не отримувалося, жодних підписів не ставилося, з приводу чого відкрито кримінальне провадження. Після встановлення фактів вчинення кримінального правопорушення щодо відповідачів, останні мають намір оскаржити постанову апеляційного суду до касаційної інстанції, оскільки постанова Кропивницького апеляційного суду по справі №390/1252/14-ц містить помилкові висновки щодо встановлених фактів із приводу спадкоємців після смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 .

Позивачами до суду не були надані докази, що вони є спадкоємцями на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , не надана відмова нотаріуса, яка свідчила б про те, що останні зверталися за оформленням своїх спадкових прав на спадкове майно та зареєстровані права відповідачів перешкоджають останнім вступити у спадщину, відсутність порушеного, невизнаного обо оспореного відповідачем приватного права позивача є самостійною підставою для відмови у позові (а.с.89-96).

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Ляшенко-Гаркуша О. В. подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування зазначила, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту, оскільки вимога про скасування рішення після внесення на його підставі відповідних відомостей (записів) до Державного реєстру прав не відповдає належному способу захисту та є самостійною підставою для відмови у позові. Позивачами не доведено належними та допустимими доказами наявність їх порушених прав, що є також самостійною підставою для відмови у позові (а.с.121-133).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Фермерське господарство ОСОБА_5 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедін Віталія Валентиновича, індексний номер рішення: 17385547 від 21.11.2014 про державну реєстрацію права спільної часткової власності по за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 5,9013 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та припинено право спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедін Віталія Валентиновича, індексний номер рішення: 17386131 від 21.11.2014 про державну реєстрацію права спільної часткової власності по за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 5,9309 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та припинено право спільної часткової власності на вищезазначену земельну ділянку.

Здійснено розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень вчинені на підставі рішення суду, яке скасоване, що порушує права позивачів, матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для скасування рішень державного реєстратора.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Коротченко Олександр Олександрович, подали до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставлять питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачами не були надані докази, які б переконливо свідчили про те, що вони є спадкоємцями на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , не надана відмова нотаріуса, яка б свідчила про те, що вони звертались за оформленням своїх прав на спадкове майно, а також те, що зареєстровані права відповідачів перешкоджають позивачам вступити у спадщину.

Позивачами не доведено належними та допустимими доказами наявність їх порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволені позову.

Між сторонами у справі наявний спір щодо належного кола спадкоємців та встановлення фактів прийняття спадщини, проте судом першої інстанції ці обставини жодним чином не досліджувалися та не встановлювалися.

Зазначено, що вимога про скасування рішення після внесення на його підставі відповідних відомостей (записів) до Державного реєстру прав не відповідає належному способу захисту. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідачів адвоката Коротченка О. О., який підтримав доводи апеляційної скарги, та представника позивачів адвоката Любченка В. М., який заперечував проти скасування судового рішення, яке вважає законним і обгрунтованим, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2014 визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_3 , загальною площею 4,78 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га., в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_3 , загальною площею 4,78 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10-11).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 11.02.2021 рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2014 скасовано в частині: - визнання за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнання за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.12-15).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349774390 від 10.10.2023, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 5,9309 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (розмір часток по 1/2) (а.с.16).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349769159 від 10.10.2023, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 5,9013 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (розмір часток по 1/2) (а.с.17).

На запит суду приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Руденко Н. П. надано лист №3/01-16 від 06.01.2024 та копію спадкової справи №42/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 , яка містить заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про прийняття спадщини, заяву ОСОБА_13 про відмову від прийняття спадщини. Крім того, спадкова справа містить копію рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2014. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.48-74).

На запит суду державним нотаріусом Кропивницької районної нотаріальної контори Кіровоградської області Лебедченко А. Д. надано лист №2/01-16 від 02.01.2024 та копію спадкової справи №239 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , яка містить заяву ОСОБА_12 по прийняття спадщини (а.с.75-82).

Крім того, судом першої інстанції досліджено матеріали цивільної справи №390/1252/14-ц (провадження №2/390/421/14), які свідчать, що постанова Кропивницького апеляційного суду від 11.02.2021, якою частково скасоване рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2014 набрала законної сили.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З точки зору даної норми закону захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено в ст. 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Звертаючись до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності відповідачів на земельні ділянки, позивачі зазначали, що наявність зареєстрованого за відповідачами права спільної сумісної власності на земельні ділянки порушує право позивачів на оформлення спадкового майна, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_9 .

Крім того зазначили,що відновити своє порушене право на спадкове майно позивачі позбавлені можливості, а тому вважають, що обраний ними спосіб захисту є єдиним можливим способом відновлення порушеного права.

Матеріалами справи встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349774390 від 10.10.2023, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 5,9309 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (розмір часток по 1/2) (а.с.16).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349769159 від 10.10.2023, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 5,9013 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (розмір часток по 1/2) (а.с.17).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 11.02.2021 рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2014 скасовано в частині: - визнання за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- визнання за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_12 , на наступне майно: на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району та області, ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 5,93 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ділянка № НОМЕР_2 , загальною площею 5,90 га, в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскарженого рішення державного реєстратора) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла і на час звернення позивача з позовом, і на час ухвалення судами рішень), на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно встановив характер спірних правовідносин, та дійшов правильних висновків, що наявність рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень, вчинених на підставі рішення суду, яке скасовано, порушує права позивачів, у зв`язку з чим, наявні достатні правові підстави для скасування рішень державного реєстратора та припинення права спільної часткової власності на належні відповідачам земельні ділянки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Коротченко Олександр Олександрович, залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник