Справа № 523/768/24
Провадження №2/523/1837/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"21" травня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі за текстом ПрАТ «СГ «ТАС»), звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 13.01.2021р. керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21065, р/н НОМЕР_1 , порушивши Правила дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai», р/н НОМЕР_2 , який було забезпечено договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № AZ15-1250455 укладеного між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 . За зверненням останньої, на виконання умов договору добровільного страхування, позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 15882,71грн. В зв`язку з чим, на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою у вказаному вище розмірі. Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовився. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму матеріальної шкоди в розмірі 15 882,71грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву та в зв`язку з неповажною неявкою відповідача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 28.09.2020р. між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № AZ15-1250455 , предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Hyundai», р/н НОМЕР_2 .

13.01.2021р. об 18.00годині на вул. Лимонна, навпроти будинку №28 в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Hyundai», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «ВАЗ-21065», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.04.2021р. (справа №523/1410/21) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, що мало місце 13.01.2021р. та накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн.

Таким чином, факт скоєння ДТП та вина ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди майну у вигляді транспортного засобу марки «Hyundai», р/н НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 встановлені та є доведеними.

За приписами частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

З підстав зазначених вище, ОСОБА_1 не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, що шкода завдана майну ОСОБА_2 відбулась внаслідок непереборної сили або її умислу.

Згідно розрахунку від 15.01.2021р. розмір матеріальної шкоди завданої транспортному засобу марки «Hyundai», р/н НОМЕР_2 склав 15 882,71грн.

На виконання умов договору добровільного страхування № AZ15-1250455 від 28.09.2020р. ПрАТ «СГ «ТАС» 18.01.2021р. здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь страхувальника, ОСОБА_2 , у загальному розмірі 15 882,71грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 153324.

На момент ДТП, що мала місце 01.04.2021р. ОСОБА_1 не забезпечив, станом на 13.01.2021р., керований ним транспортний засіб марки «»ВАЗ 21065», р/н НОМЕР_1 полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджено роздруківкою з веб-сайту МТ СБУ.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (ПрАТ «СГ «ТАС» перейшло право вимоги, що належало потерпілій ( ОСОБА_2 ) у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» на користь потерпілої ОСОБА_2 , засновані на суброгації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, протиправні дії якого перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою майну ОСОБА_2 , право вимоги по якому перейшло до позивача на підставі ч.1 ст.1166, ч.1 ст. 1187, ч.1 ст.1188, та ч. 1 ст.1192 ЦК України, повинен сплатити на користь ПрАТ «СГ «ТАС» реальні збитки, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач, в свою чергу, належними та допустимими доказами не спростував доводи викладені позивачем.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028,00грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 15882,71грн., судовий збір в розмірі 3028,00грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , місцезнаходження: 03062, м. Київ, проспект Берестейський, буд.65.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 21 травня 2024р.

Суддя