Справа №932/3444/24
Провадження №2/932/1519/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Цитульського В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача КП «Дніпроводоканал» суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 104272,66 грн.

Ухвалою судді від 26 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін щодо відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Щодо відповідача ОСОБА_5 у відкритті провадження відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Доводи позивача викладені у позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються КП «Дніпроводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на те, що останніми не сплачується плата за отримані послуги у зв`язку з чим накопичилась заборгованість, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Стислий виклад заперечень відповідачів.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить застосувати строк позовної давності, оскільки позивач охоплює період з 2000 року по січень 2024 року.

Інші відповідачі повідомлені належним чином про розгляд справи у суді. Відзиву на позов не надали, у зв`язку з чим, суд постановив ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини встановлені судом.

Предметом господарської діяльності Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є надання послуг водопостачання та водовідведення.

Відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг водопостачання і водовідведення.

Для оплати послуг водопостачання і водовідведення на ім`я відповідача ОСОБА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

З розрахунку заборгованості по обліковому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що сума заборгованості за послуги водопостачання з відповідачів складає 104272 грн. 66 коп., з якої 90735грн. 22 коп. - сума основного боргу, 1541 грн. 63 коп. - сума 3% річних та інфляційне збільшення - 11995 грн. 81 коп. за період з січня 2000 року по січень 2024 року.

Доказів які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачами не надано.

Норми права, що застосував суд.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» № 2918-ІІІ від 10 січня 2002 року, споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Положеннями п. п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(діяли на час виникнення вказаних цивільних відносин), визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Верховний Суд у своїй постанові по справі № 750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року дійшов до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.67, ч. 1 ст.68 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно із ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. ст.526,527,530ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст.610,611,612,623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Висновки суду.

Представник позивача звернулася із вказаним позовом до суду 22.04.2024 року. Враховуючи письмову заяву відповідача, в якій він просить застосувати строк позовної давності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги лише у межах охоплених строком позовної давності.

Отже, з відповідачів на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з квітня 2021 року до січня 2024 року у сумі основного боргу у розмірі 39619 грн. 01 коп. (90735 грн. 22 коп. - 51116 грн. 21 коп.)

Стягуючи суму боргу у розмірі 39619 грн. 01 коп., суд зазначає, що статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В даному випадку, заперечуючи проти розміру та розрахунку заборгованості, сторона відповідача не надала будь-яких власних розрахунків на спростовування таких доводів сторони позивача, як і не надала достатніх, належних та допустимих доказів у вигляді платіжних документів щодо сплати такої заборгованості за означений період, що позбавляє суд можливості оцінити такі доводи сторони відповідача в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами. У зв`язку з чим, суд вимушений відхилити такі доводи, оскільки вони не є підкріпленими жодною доказовою базою.

Також щодо позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу, то суд робить висновок, що вони не підлягають задоволенню. Так, останні нараховані в тому числі і на суму основного боргу за період 07.2018 року по 01.2024 року,прицьому в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості інфляційних втрат та 3% річних за кожен календарний період окремо, який би дозволяв суду як перевірити правильність такого нарахування, так і самостійно виокремити нарахування за той період і тими сумами основного боргу, у задоволенні яких судом відмовлено. Відтак не підлягають задоволенню вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних ні повністю, ні частково з огляду на їх неналежну обґрунтованість та недоведеність.

Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають лише частковому задоволенню, а з відповідачів підлягає стягненню за особовим рахунком № НОМЕР_1 , станом на січень 2024 року заборгованість у загальному розмірі 39619 грн. 01 коп., з яких: сума основного боргу 39619 грн.01 коп.станом на січень 2024 року, а в задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.141ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1150 грн. 51 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.64,67, ч. 1 ст.68 ЖК України, п.2 ст.5, ч.1 ст. 9, Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», ст. ст.4,12, 13, 174,175,184 ЦПК України, ст.ст.11, 526, 610, 611,612, 625 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 39619,01 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, судовий збір у розмірі по 287,63 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 18.10.2024

Суддя В.І.Цитульський