Справа № 463/7669/22
Провадження № 2/463/125/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі судових засідань - Гавц О.Б.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком, приведення майна до попереднього стану, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просив: зобов`язати останніх усунути перешкоди в користуванні позивачу житловим будинком зі всіма господарськими будівлями та спорудами, та земельною ділянкою (кадастровий номер :03:002:0139 площею 0,0550 га), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_3 дублікатів ключів від усіх дверей житлового будинку, хвіртки і воріт огорожі, та надання йому безперешкодного доступу до житлового будинку та земельної ділянки; зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачу житловим будинком зі всіма господарськими будівлями та спорудами, і земельною ділянкою (кадастровйй номер :03:002:0139 площею 0,055 га) шляхом знесення самочинної добудови (будівлі) до житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , понад площу житлового будинку, вказану у технічному паспорті 1985 року та правовстановлюючих документах, шляхом відновлення загальної площі будинку - 75,9 кв.м.; зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачу житловим будинком зі всіма господарськими будівлями та спорудами, і земельною ділянкою (кадастровий номер :03:002:0139 площею 0,055 га) шляхом приведення за кошти відповідачів житлового будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом відновлення веранди, горища та даху житлового будинку, усіх господарських будівель і споруд, а саме: сараю (літера Б), сараю (літера В), вбиральні (літера Г) у відповідності до технічного паспорту 1985 року та з матеріалів і площі вказаних у ньому. Позов мотивує тим, що він є власником земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0139) площею 0,055 га. Вищезазначена земельна ділянка розташована у АДРЕСА_1 . Також позивач є власником житлового будинку зі всіма господарськими будівлями і спорудами за цією адресою. Загальна площа житлового будинку становить 75,9 кв.м., такий складається з трьох кімнат житловою площею 37,8 кв.м. Відповідна обставина підтверджується копією сввідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 червня 2021 року. Право власності на вищевказану земельну ділянку та житловий будинок зі всіма господарськими будівлями та спорудами він отримав після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід зазначити, що його батько вирішив розпорядитися усім своїм майном на його користь, склавши 09.12.1997 відповідний заповіт. Його батько ОСОБА_6 проживав у АДРЕСА_1 зі сім`єю з 1956 р., повернувшись у дім батька зі служби в армії. У будинку було 2 кімнати: 8,1 кв.м. та 16,7 кв.м. Його сестра ОСОБА_7 з донькою ОСОБА_8 проживали у малій кімнаті, власник будинку ОСОБА_9 , його син ОСОБА_10 з дружиною та своїм сином проживали у більшій кімнаті. Після народження ще 2 дітей у 1959 р. ОСОБА_6 добудував ще 1 кімнату (13 кв.м.) до будинку. У цьому будинку проживали та були прописані усі члени його сім`ї. У 1971 р. зі своєю сім`єю ОСОБА_6 перебрався у квартиру ( АДРЕСА_2 ) надану йому за місцем служби. ОСОБА_11 померла у 1978 р. У 1979 році після смерті ОСОБА_12 будинок за заповітом успадкував його син ОСОБА_6 . Як власник він не хотів, щоб ОСОБА_4 користувалась усім його майном і замкнув добудовану ним кімнату та кімнату 8 кв.м. Через конфлікти з ОСОБА_4 , яка на свій розсуд розпоряджались майном, без дозволу доступалася до підвалу та горища, де були батькові речі, батько замкнув горище і підвал на колодки. Бувало, що вона ці колодки ламала, і йому доводилось міняти їх. З 1990 р. з дозволу батька він зі сім`єю проживав у цьому будинку, оскільки не мав свого житла. З 2001 по 2012 був прописаний там. У нього також бували конфлікти та сварки з ОСОБА_4 здебільшого через неприязне ставлення останньої до його батьків. Через недоброзичливість та постійну напругу у 2000 р. вони змушені були звідти переселитися і винайняти квартиру. Звільнені ними кімнати ОСОБА_6 замкнув на ключ, у користуванні ОСОБА_4 була одна кімната 16,7 кв.м. Батько був у поважному віці, інвалідом, і уже не навідувався у свій будинок. Через деякий час стало відомо, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зламали замки у дві кімнати та без лозволу ними користуються. Таким чином, ОСОБА_4 тривалий час його батьку чинились перешкоди у користуванні своїм майном, проведені реконструкції та добудови будинку, на які він отримав рішення та дозвіл Винниківського міськвиконкому у 1990 р. Підтверджує цей факт лист від 05.05.1992 його батька ОСОБА_6 до Четвертої львівської державної нотаріальної контори. У відповідному листі його покійний батько, який був власником земельної ділянки та будинку, просив нотаріальну контору переслати від його імені заяву наступного змісту: «Прошу негайно виселитися з належного мені майна на праві особистої власності будинку номер два по АДРЕСА_1 -Винники. У випадку невиселення з даного будинку я буду змушений звернутися до народного суду для примусового виселення Вас з належного мені будинку номер два по АДРЕСА_1 ». Після завершення успадкування будинку та земельної ділянки у 2021 р. він намагався вирішити з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як далі користуватись та розпоряджатись своїм майном з огляду на зведене ними незаконне будівництво на його ділянці. Проте за більше, ніж рік часу, досягти вирішення спору не вдалося. 04.08.2022 позивачем підписано та надіслано до ОСОБА_5 вимогу про досудове врегулювання спору, а 05.08.2022 року аналогічну вимогу надіслано до ОСОБА_4 10 серпня 2022 року позивачем в присутності ще чотирьох свідків складено акт у м. Винники, згідно якого на земельній ділянці, яка є приватною власністю ОСОБА_3 та розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:002:0139, самочинно здійснено будівництво будівлі громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_3 вищевказаними особами, які користуються його будинком та земельною ділянкою, незаконно знищено його майно, а саме будівлю, яка слугувала літньою кухнею у цьому будинковолодінні, знесено стрих і дах та здійснено надбудову, знесено веранду і здійснено добудову більшої площі впритул до будинку, відсутні сарай та вбиральня на день складання акту. Цим же актом зафіксовано перешкоди йому у користуванні будинком та земельною ділянкою, оскільки відповідач не впустила його в його ж дім. Цього ж дня ним було здійснено виклик працівників поліції за номером «102»: Екіпаж поліції на нагрудну камеру відеофіксації зафіскуав чинення ОСОБА_5 перешкод, факт знесення його будівлі та незаконного будівництва нею та ОСОБА_4 будинку. На відрізку відеозапису 04:05-04:21 хвилин невідомий чоловік, який перебував на його ділянці та будинку з дозволу ОСОБА_5 , чітко пояснює, де є будинок позивача, та де відповідачами здійснено самочинне будівництво, ОСОБА_5 підтверджує, що від старого будинку залишилася тільки задня частина будинку.10.08.2022 ОСОБА_3 у приміщенні ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області було подано заяву про злочин. 05.09.2022 ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 з проханням надати йому 06.09.2022 о 09:00 год. доступ до земельної ділянки та будинку в присутності представників землевпорядної організації та БТІ, які прибудуть з ним. Однак 06.09.2022 ОСОБА_3 не зміг зайти на територію своєї ділянки та будинку. Цього ж дня власником ділянки ОСОБА_3 було викликано поліцію, яка зафіксувала незаконні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які незаконно захопили дім позивача та не впускають його навіть на територію власної земельної ділянки. У зв`язку з цим 06.09.2022 позивачем було нову подано заяву про злочин. 08 вересня 2022 року позивач звернувся до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з повторними вимогами про досудове врегулювання спору. Згідно відповіді ДІАМ України шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 », «кадастровий номер ділянки - :03:002:0139» інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи аналювання станом на дату відповіді не виявлено. Таким чином, відповідачі розпочали здійснювати самовільне (без жодної документації, рішень, дозволів, декларацій) будівництво будівлі на земельній ділянці (кадастровий номер 10160300:03:002:0139). Самочинне будівництво здійснено таким чином, що відповідачами частково знищено (знесено) частину будинку, який є власністю позивача (знесено веранду, горище і дах) та до його знищення мав загальну площу 75,9 кв.м. До частини будинку, яка залишилася, відповідачами здійснено добудову. Факт знищення частини жилого будинку позивача (веранди, горища та даху) підтверджується актом від 10.08.2022 та свідками. Той факт, що будинок не відповідає технічному паспорту, підтверджується тим же актом від 10.08.2022 з фотографіями та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, де чітко видно фундаменти знищених відповідачами приміщень, які відображені на технічному паспорті. Позивач стверджує, що відповідачами знесено вбиральню та сарай (літню кухню). Факт наявності таких споруд на земельній ділянці як веранда (а-1), сарай (Б), який виконував функцію літньої кухні, ще один сарай (В), вбиральня (Г) підтверджується технічним паспортом від 12.04.1985. А їх відсутність станом на день подання цієї позовної заяви підтверджується доказами, про які зазначено в попередніх абзацах. Окрім цього, в технічному паспорті чітко вказано площу самого будинку 75,90 м.кв. Факт наявності таких споруд на земельній ділянці, як літня кухня (Б), сарай (В), вбиральня (Г) підтверджується зведеним актом вартості будівель. На поверховому плані чітко вказано про наявність літньої кухні та зазначено її (2,96x5,88 метрів). На експлікації відображено наявність веранди та загальної площі будинку 75,90 кв.м. Станом на сьогодні усі вищевказані об`єкти є знищеними (знесеними) відповідачами. Для забезпечення можливості доступу позивача до його житлового будинку та земельної ділянки йому необхідно отримати від відповідачів дублікати ключів від усіх дверерей будинку, а також хвіртки та воріт огорожі. Також необхідним є зобов`язати відповідачів не чинити позивачу перешкод у доступі до будинку та земельної ділянки. У відповідності до частини 4 статті 376 Цивільного кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Позивач як власник земельної ділянки категорично заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно (будівництво) за відповідачами, які здійснили самочинне будівництво на земельній ділянці позивача, знищили його дім та інші об`єкти (сараї, літню кухню, вбиральню). Відтак, для відновлення порушених прав позивача як власника будинку та ділянки необхідним є зобов`язати відповідачів за власний рахунок знести самочинну добудову до будинку позивача, відновивши будинок та земельну ділянку до попереднього стану.

Стороною відповідача ОСОБА_5 подано до суду відзив на позов, яким вона проти позову заперечила з тих підстав, що, як вбачається з копій документів, долучених позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною пл. 75,9 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., який складається з трьох житлових кімнат та кухні, а також сарай - В, вбиральня - Г, огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № 3, огорожа - № 4, мощення - І, відмостка - ІІ та земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0139 пл. 0,0550 га. за адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2021, які набуті останнім після смерті його батька ОСОБА_6 . Згідно даних будинкової книги на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та витягу з Реєстру територіальної громади № 92405 від 26.04.2022 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи, а саме: ОСОБА_4 , дата реєстрації: 03.09.1969 та ОСОБА_5 , дата реєстрації: 23.05.2003, а також ОСОБА_13 , дата реєстрації: 25.05.2009. При цьому ОСОБА_5 вселилась у 23.05.2003, а ОСОБА_13 вселився у 25.05.2009 зі згоди позивача ОСОБА_6 та зареєстровані в такому будинку за рішенням останнього, докази протилежного у матеріалах справи відсутні. ОСОБА_6 проживав фактично за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на праві власності мав квартиру, та втратив інтерес до свого майна за адресою: АДРЕСА_1 , так як таке у належному стані не підтримував та долею останнього не цікавився, оскільки у такому фактично проживали відповідачі та ОСОБА_13 , які фактично несли витрати по утриманні такого майна, та таке майно перебувало у незадовільному санітарно-технічному стані та потребувало капітального ремонту, про що свідчить акт обстеження житлового будинку. За життя ОСОБА_6 було прийнято рішення про спорудження на земельній ділянці (17,98м-28,46м) за адресою АДРЕСА_1 зі згоди власника ОСОБА_6 , 1927р.н., який помер у 2017 р., та в подальшому зі згоди спадкоємця ОСОБА_3 у 2016 році за власні кошти ОСОБА_5 житлового будинку загальною площею 245,2 кв.м,, житловою площею 116,9 кв.м., про що достеменно відомо позивачу та будь-яких претензій щодо цих обставин останній раніше не заявляв. Даний факт підтверджується актом обстеження земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 08.08.2019 з відповідним додатком, від 27.05.2020 з відповідним додатком, від 11.11.2021 з відповідним додатком, від 20.09.2022 з відповідним додатком. Окрім того, з вищезазначених актів обстеження вбачається, що житловий будинок загальною площею 75,9 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., та сарай - Б, сарай - В, вбиральня - Г, огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № 3, огорожа - № 4, мощення - І, відмостка -II станом на 2016р. - 2022р. на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 відсутні, внаслідок природнього знищення останніх у зв`язку з перебуванням останніх у неналежному технічному стані з вини власників. Окрім того, вищезазначені обставини підтверджуються показаннями свідків. З вищезазначеного, окрім іншого, вбачається, що свідки підтверджують той факт, що ОСОБА_5 позивачу перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 не чиняться. Відсутність житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, а також сараю - Б, сараю - В, вбиральні - Г, огорожі - № 1, хвіртки - № 3, огорожі - № 4, мощення - І, відмостки - II та наявність саме житлово будинку загальною площею 245,2 кв.м, житловою площею 116,9 кв.м, підтверджується технічним паспортом від 07.09.2022, складеним ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», та витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку :03:002:0139, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , якими стверджується наявність іншої за технічними характеристиками споруди ніж та, копії правовстановлюючих документів на яку представлено зі сторони позивача суду, та відсутність будь-яких господарських споруд на такій земельній ділянці. Окрім іншого, як вбачається з технічного паспорту від 12.04.1985 житловий будинок загальною пл. 75,9 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, та сарай - Б, сарай - В, вбиральня - Г, огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № 3, огорожа - № 4, мощення - 1, відмостка - II наявні лише станом на квітень 1985 р., доказів проведення інвентаризації після вказаної дати матеріали справи не містять. З плану земельної ділянки, що є складовою технічного паспорту від 12.04.1985 вбачається, що будинок з відповідними господарськими спорудами розміщені на земе льній ділянці площею 1352 кв.м., тобто 0,1352 га. Зі сторони позивача представлено суду документи на власність виключно на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0139, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 га, на якій господарські споруди відсутні, доказів наявності таких споруд саме на земельній ділянці кадастровий номер 0160300:03:002:0139 матеріали справи не містять, як і не містять доказів, що такі взагалі колись були саме на такій земельній ділянці та були знищеними відповідачами у справі. Зі сторони позивача суду не представлено належних документів проведення інвентаризації об`єкта на момент реєстрація права власності в порядку спадкування та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Не заслуговує на увагу позиція позивача, що зі сторони відповідачів йому чиняться перешкоди у користуванні належним майном, а саме житловим будинком з відповідними господарським спорудами, оскільки такі перешкоди у користуванні житловим будинком загальною площею 75,9 кв.м, житловою 37,8 кв.м, та сарай - Б, сарай - В, вбиральня - Г, огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № огорожа - № 4, мощення - І, відмостка - II, зі сторони відповідачів не чиняться, оскільки такі споруди і житловий будинок з відповідними технічними характеристиками відсутні на земельній ділянці на момент пред`явлення позову. Окрім того, не заслуговує на увагу позиція позивача, що зі сторони відповідачів чиняться останньому перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :03:002:0139, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,055 га, оскільки безпосередньо позивачем була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.05.2021 з виходом на місцевість та закладенням відповідних межових знаків, про що йому достеменно відомо. Також була розроблена технічна документація із землеустрою за життя ОСОБА_6 з виходом на місцевість та закладенням відповідних межових знаків. Доказів чинення перешкод зі сторони відповідачів позивачу та його батькові ОСОБА_6 матеріали справи не містять. Зважаючи на викладене, просив у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком, приведення майна до попереднього стану відмовити за безпідставністю.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, представник відповідача ОСОБА_5 проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві, інший відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася із невідомих причин. З врахуванням наявних у справі доказів суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що не з`явилась.

Позовна заява надійшла до суду 28.10.2022. Ухвалою суду від 25.11.2022 відкрито провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29.09.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Всі наявні у справі докази надані сторонами або витребувані за їх клопотанням судом. В задоволенні ряду клопотань сторони відповідача ОСОБА_5 про витребування доказів, допит свідків та призначення у справі будівельно-технічноїх експертизи відмовлено, оскільки такі заявлені з пропуском процесуального строку, визначеного законом, за відсутності поважних причин для його поновлення. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 30 червня 2021, зареєстрованих у реєстрі за № 3-1442, 3-1443, є одноосібним власником земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0139) площею 0,055 га., розташованої у АДРЕСА_1 та житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м., який складається з трьох кімнат житловою площею 37,8 кв.м., зі всіма господарськими будівлями і спорудами за цією ж адресою. Право власності на вищевказану земельну ділянку та житловий будинок зі всіма господарськими будівлями та спорудами позивач отримав після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Останній був власником вищезазначеного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.1979 за реєстровим № 6289 та земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № , виданого Винниківською міською радою 25.02.1998.

Право власності на зазначені об`кти нерухомого майна зареєстровані за позивачем, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексні номери 263705633 та 263703328 від 30.06.2021).

На час пред`явлення позову вбачається, що в спірному будинку згідно даних будинкової книги на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та витягу з Реєстру територіальної громади № 92405 від 26.04.2022 зареєстровані 3 осіб: ОСОБА_4 , дата реєстрації 03.09.1969; ОСОБА_5 , дата реєстрації 23.05.2003; та неповнолітній ОСОБА_13 , дата реєстрації: 25.05.2009.

Встановлено історично, що підтверджується матеріалами позову, зокрема, даними будинкової книги, та не заперечувалось стороною відповідача, що спадкодавець ОСОБА_6 проживав у АДРЕСА_1 зі своєю сім`єю з 1956 р., зокрема разом із попереднім власником будинку ОСОБА_14 , сестрою ОСОБА_7 та її донькою ОСОБА_4 .

Після переїзду у 1971 р. ОСОБА_6 з членами сім`ї у квартиру ( АДРЕСА_2 ) в останнього та членів його сім`ї з відповідачем ОСОБА_4 та членами її сім`ї виникали суперечки щодо права та порядку користування спірним будинком, на підтвердження чого долучено лист ОСОБА_6 від 05.05.1992 до Четвертої львівської державної нотаріальної контори про виселення ОСОБА_4 з будинку, що належить йому на праві власності.

Разом із тим, законність проживання відповідачів разом із неповнолітнім ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , як і законність реєстрації їх за вказаною адресою (за згодою власника, яка презюмується) не оспорюється стороною позивача, а тому доводи представника відповідача щодо можливого порушення судовим рішенням прав неповнолітнього ОСОБА_13 є безпідставними.

Як вбачається із правовстановлюючих документів на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оформлених на ім`я позивача, та технічного паспорту від 12.04.1985 позивачу на праві власності належить житловий будинок загальною площею 75,9 кв.м, що складається з трьох житлових кімнат (16,7, 8,1 13 кв.м.), житловою площею 37,8 кв.м. Відповідно до даних зазначеного технічного паспорту до зазначеного будинку також відносилися господарські споруди: сарай - Б, сарай - В, вбиральня - Г, огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № 3, огорожа - № 4, мощення - 1, відмостка II.

Разом із тим, як вбачається із технічного паспорту від 07.09.2022, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», внаслідок проведеної реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , такий на час складення нового технічного паспорту із надбудованим мансардним поверхом складається з 7 житлових кімнат житловою площею 116,9 кв.м, загальна площа будинку після реконструкції становить 245,2 кв.м.

Показання свідків за відсутності документальних доказів (в тому числі, квитанцій на придбання будівельних матеріалів та проведення відповідних будівельних робіт, висновків будівельно-технічної експертизи щодо давності проведених робіт), щодо фактичного часу проведення реконструкції спірного житлового будинку суд вважає суперечливими (зокрема, такі суперечать наданим стороною позивача викопіюванням з google maps за різні періоди) та не достатніми для встановлення відповідної обставини судом.

Однак встановлено, що реконструкція будинку була проведена відповідачами за їх кошти (обставина, яка визнається сторонами). При цьому жодних документальних підтверджень наявності правових підстав для здійснення відповідної реконструкції будинку стороною відповідача суду не представлено. Як і не надано належних і допустимих документальних доказів (показаннями свідків ця обставина встановлена бути не може) згоди власника земельної ділянки та будинку на проведення його реконструкції, наявність якої позивач від свого імені та від імені його батька ОСОБА_6 категорично заперечує.

Аналогічно матеріали справи не містять доказів на підтвердження часу, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення його права, враховуючи ту обставини, що він не проживав за спірною адресою. А тому доводи сторони відповідача щодо можливого пропуску ним строку позовної давності є безпідставними.

Згідно листів ДІАМ України від 09.09.2022 та від 15.09.2022 шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметрами пошуку « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 », та за параметром «кадастровий номер ділянки - :03:002:0139» інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи аналювання станом на дату відповіді не виявлено.

Таким чином, відповідачі провели самочинну (без жодної документації, рішень, дозволів, декларацій) реконструкцію будинку, власником якого є позивач, на земельній ділянці (кадастровий номер 10160300:03:002:0139), яка належить позивачу та який як власник земельної ділянки категорично заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно (будівництво) за відповідачами, які здійснили самочинне будівництво.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130цс від 04 грудня 2013 року у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Таким чином, із всього вищенаведеного можна дійти до висновку, що спірний будинок є самочинно збудованим (реконструйованим), який розташований на землі позивача як власника відповідної земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 369/8792/16-ц (провадження № 61-21385св18) зроблено висновок, що право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

Оскільки позивач категорично заперечує проти визнання за особами, які здійснили самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, відтак позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 привести житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану у відповідності до технічного паспорту від 12.04.1985, який відповідає правовстановлюючим документам позивача на спірний будинок, є підставними та підлягають задоволенню.

Доводи сторони відповідача щодо незадовільного технічного стану будинку як підстави проведення будівельних робіт із його реконструкції не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки відповідачі як законні користувачі житловим будинком були не позбавлені можливості проведення поточних ремонтних робіт у ньому (чи звернення до власника будинку з відповідними вимогами про проведення капітального ремонту будинку) без зміни його технічних характеристик, на що потрібна обов`язкова згода власника земельної ділянки.

При цьому судом не визначаються конкретні будівельні роботи та приміщення будинку, які необхідно знести (демонтувати) чи перебудувати для приведення будинку в цілому до попереднього стану, оскільки для ухвалення відповідного рішення необхідні спеціальні знання, однак сторона позивача до суду із клопотанням про призначення у справі будівельно-технічної експертизи не зверталася, проти призначення такої за клопотанням сторони відповідача, поданим із пропуском процесуального строку, заперечувала. А тому зазначена обставина, на думку суду, є недоведеною.

Аналогічно з цих же підстав суд вважає недоведеними обставини щодо місця розташування та причин знищення господарських споруд до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом спору у цій справі (сарай - Б, сарай - В, вбиральня - Г, огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № 3, огорожа - № 4, мощення - І, відмостка - II), які були наявними станом на дату складення технічного паспорту від 12.04.1985, однак на даний час відсутні, що підтверджується даними технічного паспорту від 07.09.2022 та іншими доказами у справі, зокрема долученим стороною позивача відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, сторона відповідача вказує на обставини природнього знищення цих об`єктів у зв`язку з перебуванням останніх у неналежному технічному стані з вини власників. Окрім того, з плану земельної ділянки, що є складовою технічного паспорту від 12.04.1985 вбачається, що відповідні господарські споруди розташовувались на земельній ділянці площею 1352 кв.м., тобто 0,1352 га.

Однак позивачем надано суду правовстановлюючі документи на власність виключно на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0139, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 га, на якій відповідні господарські споруди відсутні.

Доказів наявності таких споруд саме на земельній ділянці кадастровий номер 0160300:03:002:0139, а не нам тій частині земельної ділянки, яка була відчужена попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_6 згідно з договорами купівлі-продажу від 07.05.2007 (кадастрові номери: :03:002:0026, :03:002:0057) матеріали справи не містять, як і не містять доказів, що такі взагалі колись були саме на спірній частині земельної ділянки та були знищеними відповідачами у справі. При цьому будівельно-технічна експертиза з цього приводу за клопотанням сторони позивача не призначалась та не проводилась.

А тому в частині позовних вимог, пов`язаних з приведенням до попереднього стану (відновленням) господарських споруд до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , огорожа - № 1, хвіртка - № 2, № 3, огорожа - № 4, мощення - І, відмостка - II) суд відмовляє у зв`язку з їх недоведеністю.

Що стосується позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні спірними будинком та земельною ділянкою у спосіб передачі позивачу дублікатів ключів від усіх дверей житлового будинку, хвіртки і воріт огорожі та надання йому безперешкодного доступу до житлового будинку та земельної ділянки, то такі суд вважає підставними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним (стаття 321 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Отже, позивач як власник спірного нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки) має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.

Заперечення відповідачів щодо задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном з тих підстав, що такі йому не чиняться, суд вважає необгрутованими, оскільки відсутність у позивача ключів від усіх дверей житлового будинку, хвіртки і воріт огорожі (обставина, яка стороною відповідача не заперечувалась) безпосередньо створює йому як власнику перешкоди у доступі до його власності (житлового будинку та земельної ділянки).

Крім того, таке стверджується матеріалами звернень сторони позивача до відповідачів про врегулювання спору у позасудовому порядку, матеріалами його звернень до правоохоронних органів та відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які викликались на місце розташування нерухомого майна.

Сам факт подання стороною відповідача відзиву на позов свідчить про невизнання, оспорення нею прав позивача. Зазначена обставина, зокрема підверджується правовою позицією сторони відповідача, яка була висловлена на місці події працівникам патрульної поліції та під час розгляду справи судом, відповідно до якої позивач не має права користуватися спірним будинком, оскільки позовні вимоги стосуються об`єкта, якого фактично не існує (будинку площею 75,9 кв.м), й потрапити у ту частину будинку, яка ще залишилась від нього (одна зі стін будинку до реконструкції), не можливо інакше, як через вхід, який облаштований у будинку відповідачами. Однак, як було встановлено вище, проведена відповідачами самочинна реконструкція будинку не створює для них права власності та не позбавляє позивача майнових прав на такий, а лише створює для відповідачів додаткове зобов`язання за рішенням суду у приведенні такого будинку до попереднього стану згідно з технічним паспортом від 12.04.1985.

Таким чином, відповідачів слід зобов`язати усунути перешкоди в користуванні позивачу спірним житловим будинком та земельною ділянкою шляхом передачі йому дублікатів ключів від усіх дверей житлового будинку, хвіртки і воріт огорожі та надання йому безперешкодного доступу до житлового будинку та земельної ділянки.

Інші аргументи сторін та досліджені судом докази, в тому числі показання свідків, не спростовують зазначених вище висновків суду, а тому не впливають на зміст та правові підстави ухваленого судом рішення.

Оскільки позов задовольняється частково, половину сплаченого судвого збору в рівних частках слід стягнути із відповідачів на користь позивача.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 376, 383, 391 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 житловим будинком та земельною ділянкою (кадастровий номер :03:002:0139, площею 0,0550 га), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_3 дублікатів ключів від усіх дверей житлового будинку, хвіртки і воріт огорожі та надання йому безперешкодного доступу до житлового будинку та земельної ділянки.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 привести житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану у відповідності до технічного паспорту від 12.04.1985.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 по 744,30 грн. з кожногосплаченого судовогозбору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено і підписано 21.05.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер: , АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , реєстраційний номер: , АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , реєстраційний номер: , АДРЕСА_5 .

Суддя Мармаш В. Я.