ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9199/24 Справа № 209/4362/24 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал",

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

18.06.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Цокало Т.М. звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою, в якій просила суд визнати виконавчий напис, таким що не підлягає виконанню, а також стягнути судовий збір, витрати на правову допомогу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий напис №14071, вчинений 26.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" заборгованості у розмірі 9886,20 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 1574 (одну тисячу п`ятсот сімдесят чотири) грн. 56 коп. та 8000 (вісім тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

19.08.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про зміну рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року в частині задоволення вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу та просить зменшити розмір витрат за послуги правничої допомоги з 8000 грн. до 1500 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. є неспівмірними із складністю справи №209/4362/24 та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), в тому числі часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та предметом позову, є завищеними, належним чином не обґрунтованими та не відповідають критерію розумності.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.68-72), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

26.01.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис №14071 (а.с. 27 оберт) про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 2275272 від 04.08.2019 року, укладеним з ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів», право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК «Профіт капітал» за період з 15.10.2020 року по 06.012021 року у розмірі 9886,20 грн.

24.01.2021 року, на підставі заяви директора ТОВ «ФК «Профіт капітал» про примусове виконання рішення (а.с. 27), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65243895 з примусового виконання виконавчого напису № 14071 від 26.01.2021 року (а.с. 28 оберт-29).

13.10.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 65243895 (а.с. 29 оберт-30).

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинний упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Крім того, приватним нотаріусом при вчинення виконавчого напису не було перевірено чи отримав боржник повідомлення про порушення основного зобов`язання, чи належним чином останній сповіщений про наявність у нього заборгованості перед кредитором, що дало б боржнику можливість погодитись з нею, або заперечувати проти неї.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вище норм, та критично ставиться до поданої заяви щодо зниження витрат пов`язаних з правовою допомогою, оскільки до матеріалів позовної заяви позивачем долучено належні та достатні докази понесених нею витрат, тому підстав для зниження витрат на правову допомогу суд не вбачає.

Враховуючи, що позивач надав договір про надання правничої допомоги №977 від 04.06.2024 року, акт приймання-передачі від 18.06.2024 року, квитанцію № 977 від 14.06.2024 року, детальний опис робіт (а.с. 18-21, 31оберт-33), враховуючи складність справи та співмірність заявлених вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 8000 грн.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів вважає, що сума в розмірі 8000,00 гривень відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому підстав для зниження витрат на правову допомогу не вбачає.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: