Справа № 242/869/24
Провадження № 2-во/242/34/24
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2024 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Селидівський політехнічний фаховий коледж, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

22.05.2024 року представник заявника звернувся до суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 по батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.1996 по 05.06.2000 року ОСОБА_1 навчався у Селидівському гірничому технікумі на денному відділенні, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 . Однак, в дипломі зазначено, ОСОБА_1 , закінчив Селидівський гірничий технікум за фахом «Експлуатація та ремонт Електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», та додатку до диплому серії ІД АР № 038850 ОСОБА_1 . З наведеного вбачається що по батькові позивача в дипломі та додатку до нього зазначено невірно. Крім того ні з диплому серії НОМЕР_2 , ні з додатку до нього ІД АР № 038850 неможливо встановити, що ОСОБА_1 , навчався в професійно-технічному навчальному закладі, та отримав професійно-технічну освіту.

У зв`язку із чим просить суд встановити факт навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.09.1996 по 05.06.2000 в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт Електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», здобуття ним середньої професійно-технічної освіти, присвоєння йому кваліфікації гірночоготехніка-електромеханіка та видачу йому Селидівським гірничим технікумом Диплому ІД № 038850 від 05.06.2000.

Вивчивши заяву та матеріали, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження- це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Юридичним фактом є конкретна життєва обставина, з наявністю та/або відсутністю якої норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правових відносин.

Частиною другою та третьою статті 293 ЦПК України визначено перелік справ, які розглядаються судом у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановленні у судовому порядку.

Окрім того, згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Заяви про встановлення факту навчання не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, питання встановлення факту навчання не підлягає судовому розгляду, а має вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.06.2020 у справі №347/576/18 провадження №61-45995св18.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено розгляд у порядку окремого провадження справ про встановлення факту навчання і законодавцем передбачено встановлення такого факту у вищевказаному позасудовому порядку, тому суд вважає за необхідне відмовити заявнику у відкритті провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява про встановлення факту навчання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч.3 ст.294, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа: Селидівський політехнічний фаховий коледж, про встановлення факту, що має юридичне значення, -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя