Справа № 502/731/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому просить суд встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 ..

В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняла проте не оформила мати померлого та позивачки ОСОБА_2 . ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,76 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва, належної померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №013863. Також залишилася спадщина, яку померла ОСОБА_2 фактично прийняла після смерті сина ОСОБА_3 , оскільки на час смерті проживала разом з ним за однією адресою, проте не оформила її, та яка складається із земельної ділянки площею 2,7618 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва, належної померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №013862. Позивачка просить визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2 , оскільки в нотаріальному порядку їй надано відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , копією свідоцтва про його народження та копією свідоцтвом про народження позивачки.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,7618 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва та належної померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №013862.

Після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №156к/2020, матеріали якої відповідно до ухвали надані суду.

З матеріалів вказаної спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулася позивачка ОСОБА_1 (заява надійшла 23.10.2020) та із заявою про відмову від спадщини звернулася мати спадкодавця ОСОБА_2 (заява надійшла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , копією свідоцтва про її народження.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачці.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,76 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва, належної померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №013863.

Відповідно до наданих суду інформаційних довідок, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Позивачці нотаріусом надана відмова у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 ..

Позивачка, відповідно до довідки Суворовської селищної ради №638/12 від 15.10.2023, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживала з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Щодо спадкування земельної ділянки належної померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ..

У позові позивачка посилається на те, що після смерті її брата ОСОБА_3 спадщину у вигляді земельної ділянки згідно державного акту ІІІ-ОД №013862 прийняла мати ОСОБА_2 , оскільки відповідно до довідок Суворовської селищної ради проживала з ним за однією адресою, проте не оформила її. Відтак, на думку позивачки, до неї переходить право на спадкування вказаної земельної ділянки за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, як встановлено з матеріалів спадкової справи №156к/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , мати позивачки та спадкодавця ОСОБА_2 від спадщини у встановлений строк відмовилася, проте позивачка є такою, що спадщину прийняла.

Враховуючи відмову ОСОБА_2 від спадщини, прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 позивачкою ОСОБА_1 , остання не позбавлена права оформити спадщину після брата у вигляді вищевказаної земельної ділянки в нотаріальному порядку шляхом подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину.

В абз. 2 п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, оскільки притаманні юрисдикційна діяльність судів та нотаріусів.

Отже, вимога позивачки щодо визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,7618 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва та належної померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №013862, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 не входить зазначена земельна ділянка, по-друге, враховуючи прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_3 , наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, оскільки матеріали спадкової справи не містять відмови у вчиненні нотаріальної дії (видача свідоцтва про право на спадщину).

Щодо спадкування земельної ділянки належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ..

Враховуючи встановлені обставини у справі, а саме, що позивачка, відповідно до довідки Суворовської селищної ради №638/12 від 15.10.2023, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,76 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва, належала померлій ОСОБА_2 , також враховуючи зміст заповіту, вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню.

Суд також зауважує, що у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку земельної ділянки площею 2,7618 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного с/г виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №013862, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков