Справа № 355/292/24
Провадження № 2-о/355/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа: Відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту що має юридичне значення, про належність трудової книжки.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася заявник ОСОБА_2 з заявою у якій просить встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка видана 01 серпня 1979 року на ім`я « ОСОБА_3 »» ІНФОРМАЦІЯ_1 в дійсності належить її ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що вона згідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на оформлення пенсії. Під час звернення з метою оформлення пенсії до Баришівського відділу обслуговування громадян №1 ГУПФУ в Київській області її було відмовлено у прийнятті документів та призначенні пенсії в зв`язку з тим, що за паспортом громадянки України вона ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 виданої 01 серпня 1979 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Той факт , що трудова книжка видана 01 серпня 1979 року на ім`я « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 в дійсності належить її ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась передала свої повноваження своєму представнику адвокату Блохіної О.В. підтримувати у суді заявлені вимоги.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засідання заяву підтримала та пояснила, що прізвище та ім`я її довірителя у той час записаний російською мовою у трудовій книжки як « ОСОБА_3 » у паспорті мається запис громадянина України мається запис прізвища українською мовою ОСОБА_4 на другій сторінці російською мовою записано « ОСОБА_5 ». Трудова книжка має запис, який виконано ще 01 серпня 1979 році російською мовою « ОСОБА_3 » ця книжка належить її довірителю заявнику ОСОБА_6 .

Представник заінтересованої особи від відділу обслуговування громади №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України у Київській області до судового засідання не з`явився, однак було повідомлено про можливість розгляду справи за їх відсутністю в встановленні факту належності документу не заперечують. Відзиву на заяву надано не було.

Вислухав пояснення представника заявника, дослідив матеріали справи а саме:

Копію паспорта заявниці з якого слід, що вона є громадянкою України в якому мається запис Українською мовою ОСОБА_2 , російською ОСОБА_3 .(а.с. 4-5)

Копію довідки від 25 травня 2021 року №3221- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, де мається запис прізвища та імені ОСОБА_4 . (а.с.6)

Копію трудової книжки НОМЕР_2 , де записано прізвище російською мовою « ОСОБА_3 15 июля 1961 года рождения образовние среднее, специальность штукатур, дата заполнения 1 августа 1979 року».(а.с.7)

Копію рішення №55 від 19 жовтня 2023 року за підписом начальника відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Черкаській області Вікторії Царигородцевої слід, що ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а також невідповідністю особистих даних у трудовій книжки з паспортними даними заявника(на російській ОСОБА_7 ).(а.с.8)

Копію свідоцтва про одруження з якого слід, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_10 , дружина ОСОБА_11 .(а.с.9)

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 76 ЦПК України « Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»

Як слід з ч.2 ст.315 ЦПК України, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, як було встановлено заявниця ОСОБА_2 досягла пенсійного віку, має на руках трудову книжку з відповідними реквізитами, однак в трудовій книжки на той час записи велись російською мовою, що не відповідає вимогам на час оформлення пенсії. У суду не виникло сумніву у тому, що трудова книжка належить заявниці ОСОБА_2 оскільки запис як у паспорті заявниці прізвище російською мовою так і у трудової у книжки збігаються. Стосовно напису імені заявниці у трудової книжки « ОСОБА_12 » російською мовою та паспорті « ОСОБА_12 » російською мовою не заважає суду вважати, що це таж сама особа і також немає сумніву у належності трудової книжки саме заявниці. З таких підстав вимоги заявниці законні та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13,247,263-265,273, п. 6 ч. 1 ст.315 - 319,354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка видана 01 серпня 1979 року на ім`я « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено12 березня 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов