Дата документу 22.05.2024Справа № 554/2686/24
Провадження № 2/554/3449/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Лазоренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулись до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В якій прохали: задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1073-4895 від 06.08.2022, в розмірі 27 360 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6 000 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 21 360 гривень; про що винести відповідне рішення. Судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень, пов`язані з розглядом цієї позовної заяви, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача (а.с.1-6).

18 березня 2024 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №554/2686/24. Здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання по суті призначено на 18.04.2024 о 11.00 годині (а.с.46).

02 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_1 , за ордером адвоката Оніпченка В.В. В котрому зазначив, що між позивачем та відповідачем 06.08.2022 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1073-4895, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 6 000 гривень. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Пунктом 2.3 договору визначено суму кредиту 6000,00 гривень, нараховані проценти за користування кредитом 2100,00 гривень, разом до сплати 8100 гривень. Укладений кредитний договір є таким, що порушує ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків і фінансових послуг» та ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки фактично працівники ТОВ «Укр Кредит Фінанс» при видачі кредиту не ознайомили позичальника (відповідача) з можливими ризиками, оскільки відповідач, здійснюючи оформлення кредиту через інтернет не мав можливості оцінити та осмислити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити всі можливі збитки та ризики. Окрім того сума заборгованості за нарахованими процентами майже у чотири разів перевищує суму тіла кредиту, що є фактичним порушенням розумного балансу між інтересами боржника та кредитора. Необхідно зазначити, що відповідач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на даний час безробітній, кожен місяць здійснює сплату аліментів на одного з синів, виплативши всю суму боргу, буде позбавлений можливості здійснювати свої батьківські обов`язки з виплати грошових коштів на їх утримання. У зв`язку з скрутним фінансовим становищем та військовим станом в України об`єктивно не міг виплатити запозичені кошти вчасно. Відповідач не визнає обставини того, що був ознайомлений із умовами кредитного договору, що додані позивачем до позовної заяви, оскільки при укладенні кредитного договору йому на веб-сайті позивача для огляду відкрилась лише перша сторінка договору, де було зазначено п. 2.3 договору про базовий період договору та нараховані проценти у розмірі 2100,00 гривень. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника (відповідача), діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд встановлює баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення. У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Також самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20. Враховуючи наведене, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 21 360 гривень не є співрозмірною сумі кредиту у розмірі 6 000 гривень, прохають суд зменшити розмір відсотків заборгованості за кредитом, саме до 2 100 гривень, які були визначені договором про відкриття кредитної лінії №1073-4895 від 06.08.2022. Вважають, що саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, прохають : позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1073-4895 від 06.08.2022, в загальному розмірі 8 100 гривень, яка складається з 6 000 гривень сума кредиту, 2 100 гривень сума нарахованих відсотків за користування кредитом. В іншій частині відмовити (а.с.53-58).

В судове засідання позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені, шляхом отримання : судових повісток та копії ухвали про відкриття провадження у справі засобами поштового зв`язку; ухвали на електронну пошту. До позовної заяви надали клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. В якому прохали : розглянути цивільну справу за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 без участі представника позивача; позовні вимоги підтримують в повному обсязі; проти ухвалення заочного рішення не заперечую (а.с.11, 73, 74, 82, 83, 97-100).

Відповідач ОСОБА_1 до суду 18.04.2024 та 22.05.2024 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим, шляхом направлення на останню відому судові адресу судових повісток та копії ухвали про відкриття провадження у справі та шляхом отримання ухвали на електронну пошту. Надав відзив на позовну заяву, в якому прохав : позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1073-4895 від 06.08.2022, в загальному розмірі 8 100 гривень, яка складається з 6 000 гривень сума кредиту, 2 100 гривень сума нарахованих відсотків за користування кредитом. В іншій частині відмовити (а.с.53-58, 75, 84, 85, 88).

Представник відповідача ОСОБА_1 , за ордером адвокат Оніпченко В.В. до суду не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. Надав відзив на позовну заяву, в якому прохав : позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1073-4895 від 06.08.2022, в загальному розмірі 8 100 гривень, яка складається з 6 000 гривень сума кредиту, 2 100 гривень сума нарахованих відсотків за користування кредитом. В іншій частині відмовити. Також надіслав суду клопотання, в котрому прохав : здійснити розгляд без участі відповідача, за наявними матеріалами у справі; позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1073-4895 від 06.08.2022, в загальному розмірі 8100 гривень, яка складається з 6000,00 гривень сума кредиту, 2100,00 гривень сума нарахованих відсотків за користування кредитом. В іншій частині відмовити (а.с.53-58, 91, 92).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що 06.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1073-4895 на суму 6 000 грн. (а.с.29-34).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений в п.11 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Пунктом 2.3 договору визначено суму кредиту 6000,00 гривень, нараховані проценти за користування кредитом 2100,00 гривень, разом до сплати 8100 гривень.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (а.с.24).

Таким чином, оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Нормою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч.1 ст.638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачем не здійснювалися платежі за кредитним договором та залишок заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 6 000,00 грн., тому позовні вимоги позивача в цій частині є законними обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Позивачем, окрім тіла кредиту, заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 21 360 грн. сума заборгованості за несплаченими відсоткам за користування кредитом.

Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст.623 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно встановлених судом обставин справи, за умовами укладеного між сторонами кредитного договору, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу суму позики в розмірі 6 000,00 грн.

Пунктом 2.3 договору визначено суму кредиту 6000,00 гривень, нараховані проценти за користування кредитом 2100,00 гривень, разом до сплати 8100 гривень.

Укладений кредитний договір є таким, що порушує ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків і фінансових послуг» та ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки фактично працівники ТОВ «Укр Кредит Фінанс» при видачі кредиту не ознайомили позичальника (відповідача) з можливими ризиками, оскільки відповідач, здійснюючи оформлення кредиту через інтернет не мав можливості оцінити та осмислити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити всі можливі збитки та ризики.

Окрім того сума заборгованості за нарахованими процентами майже у чотири разів перевищує суму тіла кредиту, що є фактичним порушенням розумного балансу між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно з положеннями ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі ст. 11, 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог ЗУ «Про захист прав споживачів».

За змістом положень ст. 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить ЗУ«Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, ч. 4 ст. 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень п. 5 ч. 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.

Частинами 5 та 7 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника (відповідача), діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз. З пп. 3.2 п. З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11.07.13 №7-

рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Застосовуючи дану норму, суд встановлює баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

Також самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.10.2020

у справі №132/1006/19 провадження №61-1602св20.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором №1073-4895 від 06.08.2022 відповідач ОСОБА_1 станом на 23.01.2024 має заборгованість в розмірі 27 360 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6 000 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 21 360 гривень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин з 24.02.2022, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, котрий діє і на даний час.

04.03.2022 Верховним судом України вирішено питання про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан. Так відповідно до ст.26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума заборгованості за нарахованими процентами, оскільки на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суми боргу (тіла кредиту 6 000 грн. та фіксованих процентів 2 100 грн.) 8 100 грн., оскільки ОСОБА_1 порушив зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договорами та законом.

Судовий збір у справі сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2 422,40 грн. (а.с.8).

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір сплачений позивачем при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог 807,47 грн. (2422,40/3).

Керуючись ст.ст.12, 81, 130, 131, 137, 141, 229, 247, 263, 280, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» юридична адреса 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №407, , заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 100 (вісім тисяч сто) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» юридична адреса 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №407, судовий збір у розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 47 (сорок сім) копійок.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» юридична адреса 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок №26, офіс №407, .

Відповідач - громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2024 року.

Суддя І.О.Блажко