ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28807/23

Провадження № 22-ц/4820/945/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Дияк Я.А.

за участю: представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хмельницька міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року (суддя Салоїд Н.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

В обґрунтування заяви зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить частини квартири АДРЕСА_1 . Інший співвласник вказаного майна із такою ж часткою у спільному праві власності на нього ОСОБА_3 .

Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

При цьому, співвласники (заявник та померлий) доводились один одному пасинком та вітчимом і проживали разом за адресою об`єкта спільної власності протягом тривалого часу, а саме з 2017 року.

Матір заявника ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , а тому відносини між заявником та ОСОБА_3 були дружніми та теплими, останній сприймав заявника як сина, а ОСОБА_1 , в свою чергу, відносився до вітчима як до рідного батька.

Після припинення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносини між заявником та ОСОБА_3 не припинились.

У 2016 році у зв`язку з досягненням ОСОБА_3 похилого віку, з метою його підтримки та забезпечення останньому належного утримання, з боку ОСОБА_1 було прийнято рішення про переїзд та фактичне проживання за адресою місця проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_2

02.06.2021 на підставі договору дарування ОСОБА_1 набув у власність частини квартири АДРЕСА_1 .

Про фактичні сімейні відносини між заявником та померлим ОСОБА_3 свідчить і та обставина, що організацією поховання та усю витратну частину за нього взяв на себе саме заявник.

Вказував, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 на адресу нотаріальної контори ОСОБА_1 , як особою, яка все своє життя сприймала померлого виключно як власного батька, було подано заяву про прийняття спадщини.

Проте, йому було повідомлено, що можливості видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину немає, оскільки останнім не доведено факт спільного проживання з померлим.

А тому, просив суд встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2016 по 06.01.2023, по день смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18.03.2024, заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2016 року по день його смерті.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участь у розгляді справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. При цьому, посилається на ігнорування судом вимог чинного законодавства, неправильне застосування норм матеріального права, неповне дослідження наявних у справі доказів та ненадання їм належної оцінки.

Вказує, що судом не надано належної правової оцінки тому, що заявником не було долучено до заяви та під час розгляду справи необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві, а саме доказів спільного проживання із спадкодавцем та його утримання, доказів понесення витрат на оплату комунальних послуг, придбання ліків, речей побутового вжитку. А покази свідків, які давали свідчення в суді першої інстанції, є сумнівними, нправдивими та такими, що не відповідають дійсності.

Зазначає, що він є єдиний хто останні роки спілкувався та піклувався про ОСОБА_3 , останній за життя неодноразово говорив ОСОБА_2 , що хоче бачити його спадкоємцем, а тому 20.03.2024 ним було надіслано на адресу Першої Хмельницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Також звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не були зареєстровані за однією адресою та ніколи не проживали разом, оскільки заявник весь час проживав зі своєю сім`єю в іншому помешканні, ніколи не жив у квартирі спадкодавця та не спілкувався з ним.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що вимоги апеляційної скарги є незаконними, необґрунтованими, а рішення суду першої прийняте на основі повного та всебічного дослідження доказів та обставин справи.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу.

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Відповідно до положень ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 посилався на те, що саме він єдиний хто останні роки спілкувався та піклувався про померлого ОСОБА_3 , крім того, ним 20.03.2024 надіслано на адресу Першої Хмельницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 . А тому, вважає, що рішення в даній справі стосується його прав та обов`язків.

Аналізуючи доводи апелянта ОСОБА_2 , який є особою, яка не брала участі у справі, щодо порушення оскаржуваним судовим рішенням його законних прав та інтересів, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року не стосується безпосередньо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 , так як ним не надано належних та допустимих доказів того, що він є спадкоємцем четвертої черги, і в рішенні суду відсутні будь-які судження про права та обов`язки ОСОБА_2 у вказаних правовідносинах. Долучена до апеляційної скарги заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 20.03.2024, адресована до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори (а.с. 118), не є достовірним доказом у справі, оскільки на її підставі не можна встановити дійсні обставини щодо того, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 і прийняття ним спадщини, як спадкоємцем 4 черги, після смерті ОСОБА_3 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 362, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хмельницька міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай