ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брагіна Дмитра Олександровича на заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 взяла у нього в борг 1000 доларів США на строк до 23 листопада 2020 року зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 7% щомісяця, про що власноручно написала розписку. Також, 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 взяла у нього в борг 40 000 грн. на строк до 28 лютого 2020 року зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 7% щомісяця, про що власноручно написала розписку. Договори позики у вигляді розписок були укладені у простій письмовій формі в одному примірнику. Позивач вказує, оригінали вказаний розписок знаходяться у нього. Свої зобов`язання за договорами позики ОСОБА_1 не виконала, на вимоги щодо повернення боргу відповідала, що грошові кошти поверне по мірі можливості, не вказуючи конкретних термінів. Позивач вважає, що оскільки відповідач своєчасно не сплатила суму позики, то вона має сплатити позику з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 95 122 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та офіційного курсу НБУ, 95 035 грн. 20 коп. відсотки згідно умов договорів, 5919 грн. 04 коп. три відсотки річних з прострочених сум, а всього 196 076 грн. 24 коп.

Заочним рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики від 23 листопада 2018 року та від 28 лютого 2019 року в сумі 196 076 грн. 24 коп. з яких: 95122 грн. сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та офіційного курсу НБУ, 95035 грн. 20 коп. відсотки згідно умов договорів, 5919 грн. 04 коп. 3% річних з прострочених сум. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року у цивільній справі №176/197/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Брагін Д.О. просить заочне рішення суду від 04 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення норм процесуального права, оскільки справа судом першої інстанції була розглянута у відсутність відповідача, яка не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи судом першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.367 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 95 122 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та офіційного курсу НБУ, 95 035 грн. 20 коп. відсотки згідно умов договорів, 5919 грн. 04 коп. три відсотки річних з прострочених сум, а всього 196 076 грн. 24 коп., посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за розписка про позику грошових коштів від 23 листопада 2018 та від 28 лютого 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, у порушення норм процесуального права, оскільки рішення суду було ухвалено при заочному розгляді справи, відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, та обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 року у справі №757/62714/18 зазначив, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця, а також, що позичальник зобов`язується повернути позику.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

У справі встановлено, 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_2 1000 доларів США. Вказану суму зобов`язувалась повернути до 23 листопада 2020 року. За час користування позикою зобов`язувалась сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць, що підтверджується договором позики грошей (розписка) від 23 листопада 2018 року, оригінал якої надано суду (а.с.34).

28 лютого 2019 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_2 в борг 40 000 грн. Вказану суму зобов`язувалась повернути до 28 лютого 2020 року. За час користування позикою зобов`язувалась сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць, що підтверджується договором позики грошей (розписка) від 28 лютого 2019 року, оригінал якої надано суду(а.с.33).

Позивач зазначає, що позичальник ОСОБА_1 взяту у нього в боргу суму грошових коштів у розмірі 1000 доларів США та у розмірі 40 000 грн. не повернула.

Позивач надав суду розрахунок заборгованості, з якого вбачається, ОСОБА_1 має заборгованість перед за договорами позики в сумі - 95122 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та офіційного курсу НБУ, 95035 грн. 20 коп. - відсотків згідно умов договорів, 5919 грн. 04 коп. 3% річних з прострочених сум, а всього 196076 грн. 24 коп. (а.с.2, 3).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за вказаними договорами позики перед позивачем ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, йому встановлено другу групу інвалідності з 01 липня 2015 року безстроково (а.с.5).

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Щодо заборгованості за договором позики грошей (розписка) від 23 листопада 2018 року слід зазначити наступне.

Встановлено, 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_2 1000 доларів США. Вказану суму зобов`язувалась повернути до 23 листопада 2020 року. За час користування позикою зобов`язувалась сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць, що підтверджується договором позики грошей (розписка) від 23 листопада 2018 року (а.с.34).

Відповідно до курсу НБУ щодо офіційного курсу долара до гривні станом на дату звернення позивача з цим позовом 03 лютого 2023 року становить 36,5686 грн. за 1 долар США (а.с.146).

Станом на дату звернення позивача з цим позовом 03 лютого 2023 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 23 листопада 2018 року становить 1000 доларів США, що еквівалентно 36 568 грн. 60 коп., що в позовній заяві зазначав і позивач.

Відповідач зобов`язувалася за час користування позикою сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць.

Таким чином, 7% від суми позики у розмірі 36 568 грн. 60 коп. становить 2 559 грн. 80 коп. за один місяць користування позикою.

Строк користування позикою згідно договору від 23 листопада 2018 року - з 23 листопада 2018 року по 23 листопада 2020 року, тобто 24 місяці, що передбачено умовами договору, сума відсотків за весь період часу за користування позикою становить 61 435 грн. 20 коп. (2559 грн. 80 коп. (7% за один місяць) х 24 місяці користування позикою = 61 435 грн. 20 коп.).

Оскільки, відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики, є правові підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Результати розрахунків

Вихідні дані

Дата виникнення заборгованостіДата розрахункуСума боргуКількість днів прострочення
24.11.202001.02.202336568.60 грн.799

Розрахунок 3% річних

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
24.11.2020 - 01.02.202336568.602402.00 грн.

Можливість індексації суми боргу розповсюджується тільки на зобов`язання у грошовій одиниці України, адже іноземна валюта індексації не підлягає.

Таким чином, за період часу з 24 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року на суму заборгованості за договором позики від 23 листопада 2018 року у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 36 568 грн. 60 коп., три відсотки річних становлять 2 402 грн.

Отже, заборгованість відповідача за договором позики грошей (розписка) від 23 листопада 2018 року становить: 36 568 грн. 60 коп. - сума боргу, 61 435 грн. 20 коп. - сума 7%, що передбачені договором позики, за весь період часу за користування позикою; від суми заборгованості у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 36 568 грн. 60 коп., за період часу з 24 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року - 3% річних у розмірі 2 402 грн.

Щодо заборгованості за договором позики грошей договір від 28 лютого 2019 року слід зазначити наступне.

Встановлено, 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_2 40 000 грн. Вказану суму зобов`язувалась повернути до 28 лютого 2020 року. За час користування позикою зобов`язувалась сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць, що підтверджується договором позики грошей (розписка) від 28 лютого 2019 року (а.с.33).

Станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом 03 лютого 2023 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики від 28 лютого 2019 року становить 40 000 грн.

Відповідач зобов`язувалася за час користування позикою сплачувати 7% від суми позики за кожен місяць.

Таким чином, 7% від суми позики у розмірі 40 000 грн. становить 2800 грн. за один місяць користування позикою. Строк користування позикою з 28 лютого 2019 року по 28 лютого 2020 року, тобто 12 місяці, що передбачено умовами договору, сума відсотків за весь період часу за користування позикою становить 33 600 грн. (2800 грн. (7% за один місяць) х 12 місяців користування позикою = 33 600 грн.).

Оскільки, відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаним договором позики, є правові підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Результати розрахунків

Вихідні дані

Дата виникнення заборгованостіДата розрахункуСума боргуКількість днів прострочення
01.03.202001.02.202340000.00 грн.1067

Розрахунок 3% річних

Період розрахункуСума боргу3% річних, грн.
01.03.2020 - 01.02.202340000.003508.00 грн.

Втрати від інфляції - відповідно до п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Місяць року за період розрахункуІндекс інфляції, %
березень місяць 2020100.8
квітень місяць 2020100.8
травень місяць 2020100.3
червень місяць 2020100.2
липень місяць 202099.4
серпень місяць 202099.8
вересень місяць 2020100.5
жовтень місяць 2020101.0
листопад місяць 2020101.3
грудень місяць 2020100.9
січень місяць 2021101.3
лютий місяць 2021101.0
березень місяць 2021101.7
квітень місяць 2021100.7
травень місяць 2021101.3
червень місяць 2021100.2
липень місяць 2021100.1
серпень місяць 202199.8
вересень місяць 2021101.2
жовтень місяць 2021100.9
листопад місяць 2021100.8
грудень місяць 2021100.6
січень місяць 2022101.3
лютий місяць 2022101.6
березень місяць 2022104.5
квітень місяць 2022103.1
травень місяць 2022102.7
червень місяць 2022103.1
липень місяць 2022100.7
серпень місяць 2022101.1
вересень місяць 2022101.9
жовтень місяць 2022102.5
листопад місяць 2022100.7
грудень місяць 2022100.7
січень місяць 2023100.8

Результати розрахунку

Період розрахункуСума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн.
березень 2020 - січень 202340000.0059021.9119021.91

Таким чином, за період часу з 01 березня 2020 року по 01 лютого 2023 року на суму заборгованості за договором позики від 28 лютого 2019 року у розмірі 40 000 грн., три відсотки річних становлять 3508 грн., втрати від інфляції 19 021 грн. 91 коп.

Отже, заборгованість відповідача за договором позики грошей (розписка) від 28 лютого 2019 року становить: 40 000 грн. - сума боргу, 33 600 грн. - сума 7%, що передбачені договором позики, за весь період часу за користування позикою; від суми заборгованості у розмірі 40 000 грн. за період часу з 01 березня 2020 року по 01 лютого 2023 року - 3% річних у розмірі 3508 грн. та втрати від інфляції 19021 грн. 91 коп.

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 : - 95 122 грн. суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та офіційного курсу НБУ; - 95 035 грн. 20 коп. відсотки згідно умов договорів; - 5919 грн. 04 коп. три відсотки річних з прострочених сум, а всього 196 076 грн. 24 коп. (а.с.1-3).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням встановлених обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу є доведеними та обґрунтованими та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 , в межах заявлених позивачем позовних вимог, слід стягнути заборгованість:

за договором позики грошей (розписка) від 23 листопада 2018 року: 36568 грн. 60 коп. - сума боргу; 61 435 грн. 20 коп. - сума 7%, що передбачені договором позики, за весь період часу за користування позикою; 2 402 грн. - 3% річних від суми заборгованості у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 36 568 грн. 60 коп., за період часу з 24 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року;

за договором позики грошей (розписка) від 28 лютого 2019 року: 40 000 грн. - сума боргу; 33 600 грн. - сума 7%, що передбачені договором позики, за весь період часу за користування позикою; 35 08 грн. 3% річних від суми заборгованості у розмірі 40 000 грн. за період часу з 01 березня 2020 року по 01 лютого 2023 року; 18 553 грн. 40 коп. втрати від інфляції за період часу з 01 березня 2020 року по 01 лютого 2023 року - в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем ОСОБА_1 було сплачено позивачу заборгованість за вказаними договорами позики є безпідставними та не підтверджуються належними доказами у справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 рокускасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брагіна Дмитра Олександровича задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу -скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість:

- за договором позики грошей (розписка) від 23 листопада 2018 року: 36 568 грн. 60 коп. - сума боргу; 61 435 грн. 20 коп. - сума 7%, що передбачені договором позики, за весь період часу за користування позикою; 2 402 грн. - 3% річних від суми заборгованості у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 36 568 грн. 60 коп., за період часу з 24 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року;

- за договором позики грошей (розписка) від 28 лютого 2019 року:- 40 000 грн. - сума боргу; 33 600 грн. - сума 7%, що передбачені договором позики, за весь період часу за користування позикою; 3508 грн. 3% річних від суми заборгованості у розмірі 40 000 грн. за період часу з 01 березня 2020 року по 01 лютого 2023 року; 18 553 грн. 40 коп. втрати від інфляції за період часу з 01 березня 2020 року по 01 лютого 2023 року, в межах заявлених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В. Свистунова