Дата документу 20.05.2024
Справа № 334/4445/22
Провадження № 8/334/5/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

20 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИЛА:

15.05.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У період з 06.05.2024 року по 17.05.2024 року включно суддя Телегуз С.М. перебувала у відпустці.

Заява мотивована тим, що 25.01.2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М. по справі №334/4445/22 задовольнила позов УСЗН ЗМР по Дніпровському району про стягнення надміру отриманої тимчасової державної допомоги.

23.04.2024 року в приміщенні відділу по Дніпровському району Департаменту соціального захисту населення ЗМР після подання звернення, службовці надали йому довідку №414 про неотримання жодного виду державної соціальної допомоги і копію постанови Запорізького апеляційного суду від 09.06.2023 року по справі №22-ц/807/1147/23, ЄУ №334/5592/22. Тому, враховуючи обставини справ №334/5592/22 та №334/4445/22 з однаковими спірними правовідносинами - суд першої інстанції тоді не дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Про наявність таких обставин як справедливе і законне рішення справжньої, професійної і порядної судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікової Н.В. - він дізнався тільки 23.04.2024 року, тому вони і є для нього нововиявленими.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору вказав нарахування мінімальної пенсії.

Прохав: 1) звільнити його від сплати судового збору; 2) відкрити провадження за нововиявленими обставинами; 3) задовольнити заяву про перегляд судового рішення по справі №334/4445/22 за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступні обставини.

Згідно ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно ч.1,2 ст.426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Згідно ч.3 ст.426 ЦПК України до заяви додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви клопотання про його поновлення.

Разом із тим, заява ОСОБА_1 вищезазначеним вимогам ЦПК України в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що до суду звернувся відповідач у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової допомоги з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав того, що рішенням суду у іншій справі №334/5592/22 у задоволенні позову відмовлено.

25.01.2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/4445/22 позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів тимчасової допомоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району безпідставно отримані кошти тимчасової допомоги за період з 20.08.2020 року по 30.09.2020 року у розмірі 2371,72 грн., та витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

25.05.2023 року постановою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2023 року залишено без змін.

Таким чином, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2023 року у справі №334/4445/22 набрало законної сили 25.05.2023 року.

Так, до заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не додано документ про сплату судового збору, лише заявлено про звільнення від сплати судового збору з підстави нарахування мінімальної пенсії, також заява ОСОБА_1 не містить однозначної вимоги про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами як такої, оскільки останній у своїй заяві прохає скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на наявність рішення в іншій цивільній справі та встановлені під час її розгляду обставини не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, також не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно ч.2,3 ст.427 ЦПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, відповідно ч.3,4 ст.177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору ... До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ч.1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Зміст ст.136 ЦПК України передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд за наявності обґрунтованих підстав відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Відповідно ч.1,2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, тлумачення ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тому посилання ОСОБА_1 як на підставу для звільнення від сплати судового збору - нарахування мінімальної пенсії не є достатньою підставою для звільнення останнього від сплати судового збору.

Відповідно ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду … заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами …

Відповідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 2481 грн., таким чином сума судового збору за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 3721,50 грн., яка має бути сплачена позивачем, однак позивачем судовий збір взагалі не сплачено, клопотання про звільнення від сплати судового збору не подано, лише заявлено про звільнення від сплати судового збору з підстави нарахування мінімальної пенсії, документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону також не надано.

Законом України "Про судовий збір" позивач не звільнений від сплати судового збору.

Аналіз заяви позивача свідчить, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір, надавши відповідний документ, у встановлених порядку і розмірі, а саме в сумі 3721,50 грн., а також усунути інші зазначені в ухвалі недоліки заяви.

Дотримання вимог ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Аналогічний висновок міститься в рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України".

Також, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" зазначив, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим.

Стаття 185 ЦПК України визначає обов`язок суду постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху у разі її невідповідності вимогам ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

З огляду на наведене, відповідно ч.3 ст.427 ЦПК України вважаю за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 185, 423, 426, 427 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М.Телегуз