У Х В А Л А

14 березня 2024 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_4
представника третьої особи Радчук В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в інтересах ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської сільської ради, до ОСОБА_3 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Данія,
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Данія.
Ухвалою від 23 січня 2024 року суд відкрив загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою від 26 лютого 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
12 березня 2024 року суд отримав заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді. Заява мотивована тим, що інтереси відповідача у справі представляє адвокат Соломон Ольга Миколаївна, яка раніше працювала секретарем у головуючої судді Бучко Т.М. Також на підготовчому засіданні судом були задоволені клопотання адвоката Соломон О.М. щодо допиту свідків та опитування в судовому засіданні малолітньої дитини, хоча це не належить до предмета доказування у цій справі. Такі обставини викликають у неї сумнів в неупередженості судді Бучко Т.М. у вирішенні справи.
В судовому засіданні позивач заяву про відвід судді підтримала.
Представник позивача у вирішенні заяви покладається на розсуд суду.
Відповідач та представник відповідача заперечують щодо задоволення заяви про відвід судді.
Представник третьої особи у вирішенні заяви покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Частиною першою статті 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.
Так, згідно з п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Позивач не погоджується з постановленими судом ухвалами про задоволення клопотання представника відповідача щодо виклику свідків та заслуховування думки дитини, тобто процесуальними рішеннями судді, а тому зазначені обставини не можуть бути підставою для відводу судді.
Фактично сумніви позивача в неупередженості та об`єктивності судді Бучко Т.М. грунтуються на тому, що представник відповідача адвокат Соломон О.М. працювала секретарем судового засідання у головуючої судді Бучко Т.М.
Дійсно, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Соломон О.М. певний час працювала секретарем судового засідання в Рівненському міському судді Рівненської області, в тому числі із суддею Бучко Т.М., однак сама по собі ця обставина не може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді Бучко Т.М. чи заінтересованість у результаті розгляду справи.
Разом з тим, вказана обставина може сприйматися стороною позивача як потенційне необ`єктивне ставлення головуючого судді до справи.
Право на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За практикою Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для сумнівів у недостатній упередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.
Оскільки позивачем на обґрунтування заявленого відводу судді Бучко Т.М. не надано суду переконливих доказів, які б вказували на передбачені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України обставини, однак її суб`єктивна впевненість в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд, а тому, відповідно до ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, зазначені обставини виключають участь цього судді в розгляді справи.
З метою підтвердити свою безсторонність та виключити підстави порушення права позивача на справедливий суд, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості головуючого судді під час вирішення справи, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 про відвід судді.
На підставі наведеного та керуючись ст.36, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бучко Т.М. - задовольнити.
Справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Данія передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя