Справа № 639/5002/24
Провадження № 2/625/123/24
02 грудня 2024 року Коломацький районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Лосєва Д.К.,
з участю секретаря судового засідання Калюжної Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Різуненкове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви про зменшення розміру стягуваних аліментів до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вони разом із відповідачкою мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої згідно рішення Коломацького районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року по справі №639/5796/20 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 16 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Також позивач зазначив, що 22 травня 2021 року він уклав шлюб із ОСОБА_4 , від якої він також має дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з тим, позивач зазначає, що на його утриманні також перебуваж і його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером за віком з 21 червня 2017 року довічно.
Крім того, він зазначив, що він офіційно не працевлаштований, мобілізований до лав Збройних Сил України, а тому вважає стягувані з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 занадто великими.
З огляду на вказані обставини позивач просив суд зменшити розмір аліментів, стягуваних із нього на підставі рішення суду.
Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 14 жовтня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження за вказаною вище заявою і розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання.
07 листопада 2024 року судом закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до судового розгляду до 13 години 30 хвилин 02 грудня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.
Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від позивача надійшла телефонограма в якій він просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року у справі № 639/5796/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2020 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного судового наказу 18 травня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71832749 (а.с. 13-14).

Як вбачається з довідки від 21 липня 2024 року, виданої ВЧ НОМЕР_1 , з ОСОБА_1 за період з травня 2024 року по червень 2024 року стягнуто аліменти у розмірі 50% від заробітної плати за виконавчим документом № 639/5796/20. У червні 2023 року у ОСОБА_1 була заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 462, 56 грн. (а.с. 18).

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 22 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 травня 2021 року зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 11).

Позивач та його дружина ОСОБА_4 також мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видане повторно 23 грудня 2021 року (а.с. 19).

Також позивач має матір ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 (а.с. 23).

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_1 № 23 від 21 липня 2024 року (а.с. 18).

Стаття 15 ЦК Українизакріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зістаттею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК Українибатьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24), від 31 липня 2024 року у справі № 278/2599/23 (провадження № 61-2222св24).

Ураховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аліменти у новому розмірі мають сплачуватись з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідне роз`яснення міститься у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також зазначену правову позицію наразі підтримує Верховний Суд у своїх правових висновках, зокрема, в постановах від 30 жовтня 2019 року в справі № 462/4973/15-ц, від 16 серпня 2018 року у справі № 583/1454/17, від 31 липня 2019 року в справі № 725/1490/17.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, у позивача на утриманні додатково перебуває його мати, яка є пенсіонеркою, а також, ще одна малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , крім того після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у позивача змінився сімейний стан, а саме 22 травня 2021 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у позивача на даний час змінився, як матеріальний так і сімейний стан.

Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який перебуває на службі у Збройних Силах України, розмір його заробітної плати, наявність у відповідача на утриманні другої дочки, суддя вважає за необхідне заявлені позивачем вимоги задовольнити, зменшивши розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, з ОСОБА_2 на його користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями12,81,133,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які були встановлені рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року по справі №639/5796/20, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/8 частини від усіх видів доходу щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2024 року.

Суддя: Д.К. Лосєв