К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року місто Київ

справа № 3756/4785/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/7163/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Диби О.В. від 11 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 5 листопада 2020 року стягнуто з відповідача ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення сином повноліття.

Розмір аліментів у розмірі 2000 грн є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в безпечному, надійному та стабільному середовищі. Позивач щомісяця має витрачати на дитину близько 17 000 грн, що включає в себе витрати на харчування, одяг та необхідні предмети побуту, витрати на періодичний медичний огляд, проживання, розвиток дитини.

Водночас відповідач проживає у м. Рига Латвійської Республіки, де отримує доходи, про що свідчать квитанції про сплату аліментів, а також здає в оренду квартиру АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі судового рішення з 2 000 грн до 15 000 грн щомісяця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 5 листопада 2020 року у справі № 756/9318/20. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням законної сили. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем за період з 31 жовтня 2019 року до 27 липня 2020 року отримано дохід у Латвійській Республіці у розмірі 10959 євро 23 центи, що підтверджується відомістю № DUP2022-5 від 25 лютого 2022 року, аліменти ним сплачувалися шляхом здійснення банківських переказів з відділення банку у м. Рига у іноземній валюті євро, тобто на час ухвалення рішення змінився матеріальний стан відповідача. При цьому раніше визначений розмір аліментів є недостатнім і підлягає збільшенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарг та їх узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що відповідач дійсно працював у Латвії на підставі робочої візи та отримував заробітну плату. Водночас строк дії робочої візи закінчився 30 травня 2022 року і наразі відповідач не зміг отримати нову робочу візу. Кошти, зазначені у довідці, на яку послався суд першої інстанції, були витрачені на придбання квартири АДРЕСА_1 .

Звертає увагу, що сплата аліментів у валюті євро, що враховано судом як покращення матеріального стану відповідача, проводились ОСОБА_1 суто на виконання вимог заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 5 листопада 2020 року, яким аліменти були стягнуті як на утримання сина сторін у розмірі 2000 грн, так і на утримання ОСОБА_3 у розмірі 2000 грн до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до квитанцій сплата зазначених аліментів проводилась один раз на два місяці та зазначені платежі є еквівалентом суми аліментів.

В матеріалах справи відсутні докази, які доводять обставини того, що у відповідача відбулось покращення матеріального стану, навпаки відповідач на даний час не працевлаштований та не має постійного доходу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що у період з 8 серпня 2018 року по 9 листопада 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 5 листопада 2020 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25 липня 2020 року і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалюючи рішення, судом було взято до уваги відсутність доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Дитина перебуває на утриманні позивача.

Відповідачем за період з 31 жовтня 2019 року до 27 липня 2020 року отримано дохід у Литовській Республіці у розмірі 10959 євро 23 центи, що підтверджується відомістю № DUP2022-5 від 25.02.2022.

Згідно з наданої стороною відповідача візи відповідача до Латвії, термін її дії закінчився 30 травня 2022 року.

Відповідно до квитанцій про здійснення переказу відповідачем сплачувалися аліменти на рахунок позивача шляхом здійснення банківських переказів з відділення банку у м. Рига, Латвія: у квітні 2022 року - у розмірі 250 євро, у червні 2022 року - 250 євро, у серпні 2022 року - 250 євро, у жовтні 2022 року - 250 євро, у грудні 2022 року - 250 євро, у лютому 2023 року - 210 євро.

Згідно з листом Головного управління ДПС у м. Києві від 21 серпня 2023 року в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків фізичної відповідача за період з І кварталу 2022 року по ІІ квартал 2023 року (з 01.01.2022 по 30.06.2023) відсутні.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сторонам в рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1 (право власності зареєстровано 13 серпня 2019 року.)

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27

лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-2 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До таких висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховний Суд в постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20.

Розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують з таких підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 березня 2020 року в справі № 682/3112/18 зазначила, що при розгляді позовів, заявлених підстав, зазначених у статті 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки вказана стаття СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", статті 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", статті 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

З матеріалів справи убачається та не заперечується відповідачем, що після ухвалення Святошинським районним судом міста Києва 5 листопада 2020 року заочного рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 2000 грн щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, та до 30 травня 2022 року відповідач працював за кордоном та отримував заробітну плату у іноземній валюті євро.

Відповідно до інформації, зазначеної у наявних в матеріалах справи квитанціях про здійснення переказу щодо сплати аліментів, відповідачем з квітня 2022 року та по лютий 2023 року перераховувались аліменти у іноземній валюті євро.

Вказане свідчить про те, що хоча строк робочої візи відповідача і закінчився 30 травня 2022 року, і відповідач не працевлаштований, як про це вказує його представник, проте відповідачем і у 2023 році аліменти перераховувались у іноземній валюті, що вказує про наявність у відповідача відповідних доходів.

Протилежного відповідач не довів.

Вказані обставини у їх сукупності вказують на те, що за проміжок часу, починаючи з дня ухвалення Святошинським районним судом міста Києва 5 листопада 2020 року заочного рішення, та на час пред`явлення даного позову, дійсно відбулось покращення матеріального стану відповідача.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не відноситься до переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач на незадовільний стан здоров`я не посилається, є працездатною за віком особою, син сторін 7 квітня 2023 року досяг трирічного віку, а отже обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання позивача припинився.

Зважаючи на матеріальний та сімейний стан сторін, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, його вік, наявність у власності нерухомого майна, вік сина сторін, його потреби в існуванні (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами) та потреби в реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку, колегія суддів уважає, що визначений судом розмір аліментів у сумі 5000 грн буде відповідати як інтересам дитини, так і можливостям його батька.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із збільшеною сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: