Справа № 502/1839/22
УХВАЛА

23 травня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області заяву ОСОБА_1 , поданої адвокатом Ткаченком Б.Р., про перегляд заочного рішення суду від 30.01.2023 у цивільній справі за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30.01.2023, ухваленому у справі №502/1839/22 за вищезазначеним позовом, позовні вимоги АТ «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022) до ОСОБА_1 задоволені.

13.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яке подано через систему «Електронний суд» адвокатом Ткаченком Б.Р., посилаючись на те, що заочне рішення від 30.01.2023 відповідач не отримував. Копію судового рішення від 30.01.2023 відповідач отримав лише 13.05.2024, коли адвокат Ткаченко отримав доступ до копії електронної справи в підсистемі "Електроний суд". Обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це полягають у тому, що судові повістки про виклик відповідач від суду не отримував в передбаченому законом порядку. Відсутнє підтвердження належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Посилається також на ту обставину, що Кілійським районним судом одеської області було розглянуто справу №502/925/23 і у цій справі Кілійський районний суд Одеської області також стягнув з ОСОБА_1 суму заборгованості на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за той самий кредитний договір що і у справі 502/1839/22. Відповідач виконав рішення суду у справі № 502/925/23 і сплатив заборгованість. Зазначають, що всі ці докази були б важливими при розгляді справи і могли б вплинути на прийняте рішення, так як фактично з відповідача два рази стягнули борг з одних і тих самих підстав.

В судове засідання відповідач надала заяву про перегляд заочного рішення без її участі, наполягає на скасуванні заочного рішення.

Представник позивача надав заперечення з приводу перегляду заочного рішення, у яких просив у заяві відмовити.

Оглянувши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, з наведених норм права слід дійти висновку, що заочне рішення підлягає скасуванню зо одночасного існування двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

З матеріалів справи №502/1839/22, у якій відповідач просить скасувати заочне рішення від 30.01.2023, встановлено наступні обставини.

Після надходження позовних матеріалів, суд, у порядку, передбаченому ст. 187 ЦПК України, отримав інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, а саме. Аврамогло дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 . /а.с. 43/

На вказану адресу відповідача судом було направлено позовні матеріали з ухвалою про відкриття провадження у справі, однак до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». /а.с. 49/

Відповідачу повторно надсилалася судова повістка на зазначену адресу, проте до суду також повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». /а.с. 70/.

Про розгляд справи відповідач також повідомлявся відповідним повідомленням на сайті Судової влади України. /а.с. 58/

Відповідно до вимог ст. 272 ЦПК України, відповідачу на вищевказану адресу також надсилалося рішення суду від 30.01.2024, у хвалено у справі №502/1839/22, однак до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». /а.с. 73/

Частиною шостою статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є зокрема й день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Водночас, частиною восьмою статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема й день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зауважував, що відмітки на поштових відправленнях «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» вважаються такими, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у такому поштовому повідомленні відповідної відмітки (пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17).

ЄСПЛ у справі Sydorenko v. Ukraine (dec.), no/ 73193/12, від 18 лютого 2021 зазначив, «хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.

Слід також зауважити, що суду не було відомо інших засобів зв`язку, зокрема як зареєстроване у встановленому законодавством порядку місце проживання відповідача.

Водночас, слід також відмітити, що ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05 листопада 2021 року, зокрема у ст. 5 Закону, передбачено обов`язок громадян України, які проживають на території України, протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Метою декларування та реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідно до ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05 листопада 2021 року, є зокрема створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом .

Отже, судом виконано приписи ч.8 ст. 128, ч.6 ст. 272 ЦПК України, а відтак додержано право відповідача на доступ до правосуддя, а той факт, що відповідач не отримував кореспонденцію, від суду не залежить.

Щодо посилання на докази, які мають (мали б) істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що суд, при ухваленні заочного рішення від 30.01.2023 у справі №502/1839/22, не врахував ту обставину, що Кілійським районним судом Одеської області була розглянута справа №502/925/23, у якій також ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за той самий кредитний договір що і у справі 502/1839/22. Відтак, фактично з відповідача два рази стягнули борг з одних і тих самих підстав.

З копії заочного рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27.06.2023 у справі № 502/925/23, вбачається що позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 24.05.2023.

Проте, слід зауважити, що у справі №502/1839/22, у якій відповідач просить скасувати заочне рішення, Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 16.11.2022, і рішення у цій справі ухвалено 30.01.2023, тобто у проміжок часу, коли ще не існувало справи №502/925/23.

Отже, посилання відповідача на те, що судом при ухваленні оскаржуваного заочного рішення від 30.01.2024 не враховано справу №502/925/23, є не об`єктивним та не заслуговує на увагу.

За наведених обставин на увагу також не заслуговує те, що відповідачем виконано рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27.06.2023 у справі № 502/925/23.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Керуючись ч.8 ст. 128, ч.6 ст. 272, ст. 284, 287 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданої адвокатом Ткаченком Б.Р., про перегляд заочного рішення суду від 30.01.2023 у цивільній справі за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Березніков