Справа № 353/154/24
Провадження № 2-о/353/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Мотрук Л.І.,

з участю: секретаря судового засідання Головатчук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Камінський І.П., заінтересована особа ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги обгрунтував тим, що він з березня 2012 року проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Його рідний молодший брат - ОСОБА_2 з літа 2000 року проживає в літній кухні за тією ж адресою, де самостійно поселився. Будинок у якому проживає, він успадкував від батьків. Рідний брат ОСОБА_2 не вступав у спадщину, тому він є єдиним власником даного будинку. До літа 2000 року брат, більше п?яти років проживав у с. Кудрявцівка Миколаївської області. Останній через непорозуміння з цивільною дружиною повернувся в с. Петрів і без дозволу батьків та його дозволу почав мешкати в літній кухні, за вищевказаною адресою. Після цього між ними постійно виникають суперечки щодо користування майном та оплатою за електроенергію. Його рідний брат вважає, що він повинен із ним ділити майно навпіл, але платити гроші за використане світло не бажає. Оскільки брат молодший і фізично сильніший, він періодично спричиняє йому тілесні ушкодження. Окрім того, він провокує його на систематичні конфлікти і сварки. Безпричинно пише на нього скарги та заяви в поліцію. Він його боїться, тому теж змушений звертатися із відповідними заявами в поліцію. На ОСОБА_2 працівниками поліції винесено ряд терміново заборонних приписів стосовно кривдника. Проте, він жодних висновків не робить і продовжує вчиняти щодо нього домашнє насильство. На фоні постійних непорозумінь та сварок з?явились серйозні конфлікти, під час яких його поведінка почала бути занадто агресивною. Він зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 та вимушений переховуватися від брата по сусідах та всіляко уникати спілкування з ним. 31.10.2023 року він звернувся до відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в області, та за результатами звернення щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП та винесено заборонний припис стосовно кривдника. Просив видати обмежувальний припис останньому на строк 6 місяців із заборонами щодо: перебування в місці його проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 30 м до місця проживання (перебування), інших місць частого його відвідування; особисто і через третіх осіб погрожувати йому; не нищити майно; не заважати поратись по господарству.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Камінський І.П., в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

20.02.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

21.2.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про витребування в Івано-Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки інформацію щодо мобілізації на військову службу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Судом встановлено, що 31.10.2023 року на заінтересовану особу, ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП № 292980 (а.с. 7).

Згідно довідки № 16 від 23.01.2024 року, яка видана Петрівським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - рідні брати і сестри.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) та видається на строк від одного до шести місяців.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, входять, в тому числі - рідні брати і сестри.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

За змістом поданої заяви заявник посилається на те, що його брат ОСОБА_2 є кривдником та вчиняє психологічне та фізичне насильство над ним.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 31.10.2023 року не є підставою для видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 та не може свідчити про винуватість особи.

Разом з тим, належних та обґрунтованих доказів таким твердженням не надав. Будь-яких інших належних та обґрунтованих доказів домашнього насильства щодо заявника матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до витягу з наказу начальника Івано-Франківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з основної діяльності) м. Тисмениця № 49 від 21.02.2024 року заінтересовану особу, ОСОБА_2 , призвано на проходження військової служби військовозобов`язаних з 21.02.2024 року до військової частини НОМЕР_1 .

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису не підтверджені належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного та керуючись ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2024 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК