Провадження № 2/679/41/2024
Справа № 679/897/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів,

встановив:

28 липня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Волковим С.В. зазначено, що:

позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 є батьками дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з позивача ОСОБА_3 , відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2015 року, стягнуто аліменти, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір яких, згідно рішення Старокостянтинівського районного суду від 07 лютого 2020 року, змінено на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), щомісячно,

позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої з позивача ОСОБА_3 , відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 червня 2021 року, стягнуто аліменти, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення повноліття,

позивач ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей за означеними судовими рішеннями сумлінно сплачує,

однак, станом на час подання позову, у позивача ОСОБА_3 змінилось матеріальне становище: так, проходячи військову службу, позивач ОСОБА_3 вимушений самостійно (за власні кошти) купувати значну кількість необхідної амуніції, знарядь, приладів та іншого обладнання, необхідного для виконання бойових завдань та збереження власного життя та здоров`я,

у зв`язку з чим, вважає, що сукупний відсоток заробітку, який стягується в якості аліментів на утримання дітей, в розмірі 50 %, є надмірним, так як значно перевищує необхідні потреби дітей відповідного віку (по 25000 гривень на кожну дитину),

у ст.192 ч.1 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України,

згідно з п.23 Постанови Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них,

тож, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним,

відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи,

і, таким чином, не відмовляючись від сплати аліментів на утримання дітей, зважаючи на розмір грошового забезпечення військовослужбовця, який становить близько 100000 гривень, рахує, що 1/6 частка заробітку на кожну дитину, що у грошовому виразі відповідає 16666 гривням, щомісяця, на кожну дитину, буде необхідним та достатнім розміром аліментів на утримання дітей.

02 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 02 серпня 2023 року (а.с.22), відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

29 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 29 вересня 2023 року (а.с.73), продовжено строк проведення підготовчого провадження не більше ніж на тридцять днів.

30 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 30 жовтня 2023 року (а.с.96-97), задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката Волкова С.В. про витребування та долучення до матеріалів справи доказів, з оголошенням у підготовчому засіданні перерви.

04 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 04 грудня 2023 року (а.с.110), підготовче провадження закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті.

06 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_5 , на виконання Ухвали Нетішинського міського суду від 02 серпня 2023 року, надала до суду відзив на позовну заяву (вх. №3762/23 від 06 вересня 2023 року (а.с.39-41), в якому зазначила, що:

підставою для звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення з 1/4 до 1/6 частки, стала зміна матеріального становища платника аліментів позивача ОСОБА_3 , який, будучи військовослужбовцем, став отримувати грошове забезпечення у розмірі 100000 гривень, з якого здійснює значні витрати на придбання військової амуніції, і, відповідно, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частки від його доходу буде більш ніж достатньо для утримання дитини,

так, відповідно до ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України,

згідно з п.23 Постанови Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них,

окрім того, у постанові ВС України від 05 лютого 2014 року (справа №6-143цс13) зроблено висновок, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів, і підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, передбачає СК України, тож, ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, і, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки),

свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї, під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні,

отже, зменшення розміру аліментів за позовом платника аліментів можливе, якщо змінилося його матеріальне становище, сімейний стан чи погіршився стан його здоров`я, або ж у випадку, якщо покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів,

так, в обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 зазначає, що його матеріальне становище, як платника аліментів, погіршилося, оскільки, не зважаючи на отримання грошового забезпечення у розмірі 100000 гривень, він вимушений купувати військову амуніцію та сплачувати аліменти, проте, отримання грошового забезпечення у розмірі 100000 гривень, не свідчить про погіршення, а навпаки, вказує на значне покращення матеріального становища позивача ОСОБА_3 ,

при цьому, з боку позивача ОСОБА_3 не додано будь-яких доказів, які б свідчили про здійснення ним щомісячно значних витрат на придбання військової амуніції,

крім того, військовослужбовці Збройних Сил України забезпечуються предметами необхідної амуніції та екіпірування за рахунок держави, відповідно ст.9-1 п.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та наказу Міністерства оборони України №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців ЗС України та Державної спеціальної служби транспорту» від 29 квітня 2016 року,

інших обставин щодо зміни матеріального становища, сімейного стану чи погіршення свого стану здоров`я позивач ОСОБА_3 не зазначає, водночас, як і не зазначає обставин покращення матеріального становища, сімейного стану чи стан здоров`я одержувача аліментів,

основні аргументи позивача ОСОБА_3 щодо необхідності зменшення розміру аліментів зводяться до того, що, зважаючи на його високе теперішнє грошове забезпечення, дитина отримує занадто великий розмір аліментів,

однак, наразі, стягуваний розмір аліментів з позивача ОСОБА_3 не перевищує десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, як це визначено ст.183 ч.5 СК України,

натомість, її сімейний стан, як отримувача аліментів, змінився, оскільки, у неї народилася ще одна дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку чим, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною,

розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей не перевищує встановлений законом загальний розмір відрахувань із його заробітної плати, встановлений ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі, у разі відрахування за кількома виконавчими документами, однак, це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, і у таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків,

нормами ст.3, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх .діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, і держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини,

згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини,

відповідно до ст.150, ст.180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття,

і, зважаючи, що позивач ОСОБА_3 жодними належними, допустимими та достатніми, у відповідності до вимог ст.12, ст.81 ЦПК України, доказами не довів погіршення свого матеріального становища, рахує зазначений позов безпідставним, вважаючи, що розмір аліментів, визначений, відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду від 07 лютого 2020 року, відповідає вимогам сімейного законодавства, і зменшення розміру аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам , у зв`язку із чим, у задоволенні позову слід відмовити.

11 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_4 , на виконання Ухвали Нетішинського міського суду від 02 серпня 2023 року, надала до суду відзив на позовну заяву (вх. №3801/23 від 11 вересня 2023 року (а.с.46-49), в якому зазначила, що:

право на зменшення аліментів у платника, в розумінні норм Сімейного кодексу України, виникає, у зв`язку із зміною матеріального становища в сторону погіршення, стану здоров`я, наявності інших дітей, непрацездатної дружини, батьків та інших обставин, які змінились з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів,

однак, після винесення судового наказу Нетішинського міського суду від 08 червня 2021 року матеріальне становище позивача ОСОБА_3 значно покращилось, адже він, будучи військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення та отримує збережену за ним заробітну плату за останнім місцем роботи у філії «ВП «ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»,

крім того, позивач ОСОБА_3 , розлучившись 10 серпня 2023 року, сім`ї не має, що стверджується рішенням Нетішинського міського суду від 10 серпня 2023 року,

на час стягнення з позивача ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у позивача ОСОБА_3 вже була донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої позивач ОСОБА_3 також сплачує аліменти, починаючи з 23 лютого 2015 року, інших утриманців, окрім дітей, позивач ОСОБА_3 не має,

водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і жодного доказу на підтвердження сплати аліментів у розмірі 25000 гривень, з боку позивача ОСОБА_3 не надано, в той час, як вона, на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала по 5446 гривень 89 копійок, щомісячно, 06 червня 2023 року, 05 липня 2023 року, 04 серпня 2023 року,

також до позову з боку позивача ОСОБА_3 не надано і доказів щодо придбання за власний кошт необхідних для проходження військової служби речей, відповідно до ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,

відповідно до ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України,

нормами ст.18, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини,

згідно ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, і право дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку закріплено у ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані матеріально утримувати дитину до повноліття,

згідно з п.17, п.23 Постанови Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, і, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ст.182 ч.2 СК України,

у постанові ВС від 21 липня 2021 року (справа №691/926/20) зроблено висновок діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу,

отже, позивач ОСОБА_3 не довів зменшення доходу, матеріальний стан платника аліментів не змінився, а навпаки, останній проходить службу та отримує стабільний офіційний дохід, а також, заробітну плату за попереднім місцем роботи, що, відповідно, не свідчить про значне погіршення матеріального стану платника аліментів та неспроможність сплачувати аліменти у попередньо визначеному розмірі, а посилання позивача ОСОБА_3 , що розмір аліментів значно перевищує мінімально гарантований розмір аліментів, визначений законом, як і посилання на невідповідність використання їх цільовому призначенню, є безпідставним, і не може бути підставою зменшення встановленого розміру аліментів, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Позивач ОСОБА_3 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду цивільного провадження до суду не надав.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Волков С.В., підтримавши у попередньому судовому засіданні обґрунтування заявлених вимог, вважав за необхідне зменшити розмір стягнутих з позивача ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 на 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на кожну дитину, що у грошовому виразі відповідає 16666 гривням, щомісяця, на кожну дитину, та буде необхідним та достатнім розміром аліментів на утримання кожної дитини, водночас, надавши до суду заяву (вх. №955/24 від 21 лютого 2024 року), щодо можливості проведення розгляду справи за його відсутністю та за відсутністю позивача ОСОБА_3 , додатково наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши до суду відповідне клопотання (вх. №ЕП-1685/23 від 12 вересня 2023 року (а.с.62) щодо можливості проведення розгляду цивільного провадження за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань щодо відкладення розгляду цивільного провадження до суду не надала.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Оліферук Ж.А., посилаючись у попередньому судовому засіданні на факти, визначені у відзиві на позовну заяву, а також, вказуючи на покращення фінансового стану позивача на час звернення до суду, вважала за необхідне відмовити у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів повністю, у зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища чи стану здоров`я позивача ОСОБА_3 , і, відповідно, слугували б підставою для зменшення розміру стягнутих з останнього аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 на 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, водночас, надавши до суду заяву (вх. №954/24 від 21 лютого 2024 року), щодо можливості проведення розгляду справи за її відсутністю та за відсутністю відповідача ОСОБА_4 .

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтиннівського районного управління юстиції Хмельницької області 20 липня 2009 року (актовий запис за №256 від 20 липня 2009 року (а.с.7), батьками дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: позивач ОСОБА_3 батьком, а відповідач ОСОБА_5 матір`ю,

відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року (а.с.9) з позивача ОСОБА_3 , на користь відповідача ОСОБА_5 , стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття,

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Старокостянтиннівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) 23 червня 2022 року (актовий запис за №166 від 22 червня 2022 року (а.с.42), матір`ю дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є відповідач ОСОБА_5 ,

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 01 жовтня 2019 року (актовий запис за №235 від 01 жовтня 2019 року (а.с.8), батьками дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: позивач ОСОБА_3 батьком, а відповідач ОСОБА_4 матір`ю,

відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду від 08 червня 2021 року (а.с.10) з позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь відповідача ОСОБА_4 , стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття,

відповідно до постанови Нетішинського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) від 23 серпня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.70) у ВП №66053319, на підставі судового наказу Нетішинського міського суду від 09 червня 2021 року, за яким з позивача ОСОБА_3 , на користь відповідача ОСОБА_4 , стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, звернуто стягнення на доходи боржника позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

із копій роздруківок квитанцій про надходження аліментів від 06 червня 2023 року, від 05 липня 2023 та від 04 серпня 2023 року, наданих відповідачем ОСОБА_4 (а.с.52-54) вбачається, що відповідач ОСОБА_4 отримала в якості аліментів 06 червня 2023 року, 05 липня 2023 та 04 серпня 2023 року, платежі у сумі по 5446 гривень 89 копійок, кожного разу, щомісячно, що підтверджується відповідними перерахуваннями підприємства ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»,

із копії довідки №6985 від 18 квітня 2023 року (а.а.69) вбачається, що позивач ОСОБА_3 є призваним під час мобілізації та перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_5 з 05 квітня 2023 року,

із копії довідки про доходи №564/09 від 14 жовтня 2023 року (а.с.81) вбачається, що позивач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_6 і за період служби з травня 2023 року до серпня 2023 року має загальну суму доходу у розмірі 330570 гривень 68 копійок, в тому числі, грошове забезпечення та інші нарахування у сумі, відповідно: за травень 2023 року 13099 гривень 93 копійки і 45806 гривень 45 копійок, за червень 2023 року 23888 гривень 10 копійок 100000 гривень, за липень 2023 року 23888 гривень 10 копійок і 100000 гривень, за серпень 2023 року 23888 гривень 10 копійок, з яких аліменти не сплачено,

із копії довідки про грошове забезпечення та відрахування №1515 від 14 листопада 2023 року (а.с.113) вбачається, що позивач ОСОБА_3 за час перебування на військовій службі у в/ч НОМЕР_5 , за період квітень 2023 року травень 2023 року отримав загальну суму доходу у розмірі 28615 гривень 53 копійки.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, а також, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України), оскільки, згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства, при цьому, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 ч.8, ст.7 ч.9 СК України).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо виконання обов`язку батьків утримувати дитину та виконання обов`язків подружжя по утриманню дітей, регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України), зокрема, главою 15 СК України.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими (ст.8, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до положень ст.51 Конституції України та ст.150, ст.180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Водночас, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст.152 ч.1 СК України).

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року та іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 СК України).

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, і, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, при цьому, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Тобто, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Відповідно до положень ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Тож, у відповідності до діючого законодавства дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 ч.2 СК України).

Згідно ст.183 ч.1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.

Так, згідно положень ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини,

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав,

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст.192 СК України).

З огляду на положення ст.192 СК України, суд вважає, що зміна розміру аліментів може мати місце і у разі зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), що повністю узгоджується з правовою позицією ВС, висловленою у Постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

За приписами цивільного процесуального законодавства, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, і, відповідно, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також, органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ст.160 ЦПК України).

Тобто, згідно цивільного процесуального закону наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів, видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

За змістом ст.161 ч.1 п.4) ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо … п.4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Порядок наказного провадження встановлює спрощену процедуру вирішення спору, в тому числі, спору про стягнення аліментів на дітей в певних частках заробітку (доходу) платника аліментів, а також, визначає право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення визначеного у судовому наказі розміру аліментіі, оскільки, в силу ст.170 ч.7 ЦПК України у разі видачі судового наказу, відповідно до ст.161 ч.1 п.4) ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, за наявністю підстав для зменшення розміру аліментів, що передбачені матеріальним законом, а саме, ст.192 СК України.

Отже, враховуючи зміст ст.181, ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, і, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів на дитину може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, водночас, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для вимоги з боку останнього про зменшення розміру аліментів.

Тож, підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які виникли після ухвалення судом означеного рішення.

У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» за №2710-IX від 03 листопада 2022 року з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, складає для дітей віком до 6 років 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів, задоволенню не підлягає, оскільки, у судовому засіданні не встановлено наявність правових підстав, щодо зменшення розміру стягнених аліментів, так як:

необхідною умовою для зміни встановленого рішеннями суду, а саме, рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року (а.с.9) та судовим наказом Нетішинського міського суду від 08 червня 2021 року (а.с.10) розміру аліментів, стягнутих з позивача ОСОБА_3 , на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідача ОСОБА_4 , на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є наявність таких обов`язкових підстав як зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених СК України, які виникли після ухвалення судом означеного рішення, що не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи,

оскільки, обставини, викладені позивачем ОСОБА_3 у позові, в якості обґрунтування позовних вимог, або ж існували на час ухвалення судового рішення (від 08 червня 2021 року), що стосується стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, вже за наявністю обов`язку, починаючи з 10 грудня 2014 року, утримувати дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рішення від 07 лютого 2020 року), або ж свідчать про покращення матеріального становища платника аліментів з часу винесення судом означених рішень про стягнення останніх,

і у судове засідання з боку позивача ОСОБА_3 жодного доказу в підтвердження позовних вимог, в тому числі, і обставин, які б свідчили про покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я одержувачів аліментів, у відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, до суду не надано,

тож, аналізуючи норми матеріального права та, відповідно, можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника/одержувача аліментів, в тому числі, враховуючи, що такі положення закону не виключають, як одночасне настання підстав для зміни розміру аліментів, так і самостійну наявність останніх, оскільки, зокрема, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, суд не може погодитись, що народження дитини в іншому шлюбі має бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини у попередньому шлюбі,

так як, окремо факт народження ще однієї дитини у платника аліментів не змінює сімейний стан останнього та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану особи, і діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, і зменшення розміру аліментів, у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_3 має на утриманні ще дитину, без доведення погіршення свого майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та взагалі суперечитиме її інтересам, оскільки, на користь однієї дитини не може бути стягнуто більший розмір аліментів, ніж на користь іншої дитини, і зменшення розміру аліментів не можна компенсувати за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою,

що обговорено у правовому висновку у постановах ВС від 28 травня 2021 року (справа №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 червня 2020 року (справа №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року (справа №715/2073/20 (провадження №61-1031св21),

інше, а саме, зміна матеріального становища позивача ОСОБА_3 в бік погіршення також не доведено, оскільки, довідка про доходи №564/09 від 14 жовтня 2023 року (а.с.81) та довідка про грошове забезпечення та відрахування №1515 від 14 листопада 2023 року (а.с.113) фактично вказують на покращення матеріального становища останнього і свідчать, що дохід, з урахуванням грошового забезпечення, військовослужбовця позивача ОСОБА_3 , за період часу з квітня 2023 року до серпня 2023 року, навпаки збільшився, і останній отримав, зокрема, загальну суму доходу у розмірі 330570 гривень 68 копійок та у розмірі 28615 гривень 53 копійки (відповідно до довідок), з яких, до того ж, відрахування на погашення аліментів не здійснювалися,

до того ж, позивачем ОСОБА_3 належними та допустимими доказами не підтверджено витрати, пов`язані з придбанням необхідної амуніції, знарядь, приладів та іншого обладнання, необхідного для виконання бойових завдань та збереження власного життя і здоров`я, про що зазначено у позові,

крім того, навіть наявність означених витрат, на переконання суду, з урахуванням збільшення доходу, не є такими, що суттєво обтяжують майновий стан позивача ОСОБА_3 ,

тож, зменшення розміру аліментів, стягнених рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року (а.с.9) та судовим наказом Нетішинського міського суду від 08 червня 2021 року (а.с.10) з позивача ОСОБА_3 , на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідача ОСОБА_4 , на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за визначених обставин, на думку суду, з урахуванням відповідності визначеного судовим рішенням розміру аліментних стягнень межам прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що складає 2833 гривні, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», буде порушувати інтереси дитини, і, як наслідок, потягне несприятливі умови для останньої в частині матеріального забезпечення, в той час, як регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дітей і першочергова увага повинна приділятися як найкращому забезпеченню права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку,

інших обставин щодо зміни матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я, тощо, ніж ті, що досліджені у судовому засіданні, з боку позивача ОСОБА_3 , в підтвердження позовних вимог, у відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, до суду не надано,

таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року (а.с.9) та судовим наказом Нетішинського міського суду від 08 червня 2021 року (а.с.10), за якими з позивача ОСОБА_3 , на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідача ОСОБА_4 , на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, відповідає вимогам сімейного законодавства, а також, відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Водночас, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ч.1 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України), вважає за необхідне судовий збір, сплачений позивачем ОСОБА_3 , згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН2875459 від 28 червня 2023 року (а.с.1), при зверненні до суду з позовом, що становить 1073 гривні 60 копійок, залишити за позивачем ОСОБА_3 , відповідно до волевиявлення останнього у поданій до суду позовній заяві.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.202, ст.203, ст.204, ст.205 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 133, 141-142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат Волков С.В., до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору, у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, залишити за позивачем ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_3 : адвокат Волков Сергій Вікторович, адреса для листування а/с206, 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області.

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_4 : адвокат Оліферук Жанна Антонівна, адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 21 лютого 2024 року.

Суддя: