У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/723/24

2-н/609/26/2024

23 травня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В. розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Корфа Петра Казиміровича про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2024 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно із ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно з ч.2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не виконані вимоги ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме, заява про видачу судового наказу не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номер і серію паспорта боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 431 ЦПК України, судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стаття 4 ЗУ "Про виконавче провадження" містить вимоги до виконавчого документа.

Зокрема, відповідно до п.п. 3 та 4 ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження", у виконавчому документі в обов`язковому порядку зазначаються, прізвище, ім`я по батькові боржника, адреса місця проживання, дата народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Заява про видачу судового наказу та додані до неї документи не містять відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Роз`яснити заявнику про його право відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України повторно звернутися з такою самою заявою про видачу судового наказу після усунення її недоліків.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 167 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію даної ухвали надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до Тернопільського апеляційного суду.

Ухвала суду складена та підписана 23 травня 2024 року.

Суддя: М.В. Харлан