Справа № 570/2459/24
провадження № 2-о/570/142/2024
У Х В А Л А

22 травня 2024 року

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Клеванської селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

покликаючись, що його мати ОСОБА_2 , яка є інвалідом 2-ої групи довічно, потребує постійного догляду та лікування в медичних закладах, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, заявник у поданій до суду 21 травня 2024 року заяві просить:

- визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- встановити над нею опіку,

- призначити його опікуном заявника.

Вважаю, що заява подана та оформлена у порядку, встановленому ЦПК України, відповідає вимогам ст.316, 318 ЦПК України, підстави для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні, тому є підстави для прийняття її до розгляду та відкриття провадження.

Справа відноситься до юрисдикції загального суду, підлягає розгляду у порядку окремого провадження цивільного судочинства - підсудна Рівненському районному суду Рівненської області.

Законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості, пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (ст.12 ЦПК України) та меж судового розгляду (ст.13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У поданій заяві позивач просить призначити судову психіатричну експертизу з метою визначення його психічного стану та здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, проведення якої доручити експертам ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Ч.1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (ч.1, п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України).

Порядок призначення експертизи судом регулюється § 6 глави 5 розділу І Цивільного процесуального кодексу України. Так, згідно із ч.1 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Ч.2 ст.102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно із ч.1 ст.104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Згідно з ч.4, 5 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких на їхню думку потребує висновок експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Аналізуючи ці положення закону, можна дійти висновку, що визначення питань для проведення експертизи є правом суду, при цьому учасники справи мають право запропонувати суду свої питання.

Крім того, згідно з п.2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань. Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Повідомлення про відмову повинно бути вмотивованим. Тобто в разі виникнення необхідності для дослідження додаткових документів для проведення призначеної експертизи, необхідності уточнення поставлених питань або ж виходу цих питань за межі спеціальних знань експерт має право на вчинення відповідних дій. За результатами проведення дослідження експерт надає відповіді на поставленні питання, виходячи з обставин та наявних матеріалів.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" зазначено, що висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Суд також звертає увагу на те, що призначення експертизи не порушує права особи, а є лише способом доведення заявником своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Поготів, відповідно до ч.1, 2 ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно з ст.104 ЦПК України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може, зокрема, з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. ВС констатував, що зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Оскільки ухвалою суду у справі призначено судову експертизу, для проведення якої експертизи матеріали справи направляються до експерта, і у цей період неможливо здійснювати відповідні процесуальні дії, суд, скориставшись правом, наданим йому процесуальним законом, вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення експертизи. З огляду на викладене, зазначені дії суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права.

Отже, призначивши по справі експертизу суд користується своїм правом, що узгоджується з нормами цивільно-процесуального права, та зупиняє провадження у справі на час її проведення, оскільки без висновку експертизи недоцільно продовжувати її розгляд.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені ч.1 ст.353 ЦПК України, якою не передбачено оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали щодо призначення експертизи. Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.187 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа:орган опіки та піклування виконавчого комітету Клеванської селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна.

Призначити судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків/вул.Дубенська 64, каб.12,14, м.Рівне/, попередивши про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384, 385 КК України, повідомивши про обов`язок повідомити суд протягом п`яти днів з дня отримання ухвали із зазначенням причин про неможливість подати даний доказ взагалі або у встановлений законом строк.

На вирішення судової психіатричної експертизи поставити питання:

1. Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на психічний розлад?

2. Чи наявне психічне захворювання в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?

При необхідності в розпорядження експерта на його вимогу надати цивільну справу, у випадку небхідності подання експертам додаткових відомостей просимо повідомити про це суд.

Зобов`язати ОСОБА_1 протягом місяця узгодити із експертом дату огляду та забезпечити явку на огляд ОСОБА_2 , 05 вересня 1961.

Зупинити провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Клеванської селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.