Справа № 544/2895/23
пров. № 6/544/8/2024
У Х В А Л А

29 лютого 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н. В.,

при секретарі Киричевської В. М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин Полтавської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гордієнко Ю. П. звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ №544/2895/23, виданий 08 грудня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. В обґрунтування поданої заяви адвокат Гордієнко Ю. П. зазначає, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 не надала жодного належного доказу на підтвердження факту проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 разом із нею. Окрім цього, на момент звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про видачу судового наказу, остання перебувала за кордоном, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час вказані обставини не змінилися. Враховуючи вищевикладене, представник заявника просить визнати судовий наказ №544/2895/23, виданий 08 грудня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області, таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гордієнко Ю. П. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його та ОСОБА_1 участі та заявлені вимоги задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Міщенко Ю. О. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його. Не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Виходячи з цього, на підставі ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд уважає за можливе розглядати заяву у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 грудня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області був виданий судовий наказ №544/2895/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З наведеного слідує, що аліменти може отримувати той з батьків, з ким фактично проживає дитина, що також випливає з положень статтей 183-184 СК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 05.12.2024 ОСОБА_2 звернулася до Пирятинського районного суду з заявою видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 .

08 грудня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Обґрунтовуючи заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, боржник посилається на те, що неповнолітній син ОСОБА_3 , на утримання якого з нього були стягнуті аліменти, на момент видачі судового наказу фактично проживав та надалі проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні.

Так, відповідно до довідки Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області №П536 від 04 січня 2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 04 січня 2024 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_3 .

Згідно довідки Олександрівського старостинського округу №14.12-12/5 від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_3 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстрована і не проживає в с. Олександрівка з 25 квітня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина з 25 квітня 2023 року проживає з батьком, перебуває на його утриманні, що не заперечується та не спростовується стороною стягувачки.

Проживання дитини разом із заявником, повне утримання ним своєї дитини в силу закону, а саме статей 180, 181 СК України, виключає наявність у боржника обов`язку сплачувати на користь стягувачки аліменти на утримання цієї ж дитини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини постійного проживання дитини з 25 квітня 2023 року та на даний час разом з батьком, який є боржником по вказаному судовому наказу, свідчить про відсутність у стягувачки суб`єктивного права вимоги стягнення аліментів з боржника, оскільки батько, з яким постійно проживає дитина, вочевидь несе витрати на її утримання.

Вказані обставини та наявні у справі докази стороною стягувачки не спростовані.

В даному випадку стягнення із заявника аліментів на підставі судового наказу в примусовому порядку на утримання дитини, яка і так ним утримується до теперішнього часу, не відповідає принципам законності та справедливості.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що відсутність у ОСОБА_1 обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у відповідності до положень статті 432 ЦПК України є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу від 08.12.2023, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 173, 352-354, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ №544/2895/23, виданий 08 грудня 2023 року Пирятинським районним судом Полтавської області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України,протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.В.Нагорна