КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/6882/22
Провадження № 2/947/170/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Матвієвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЕЛА БІЛД»
Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІС-ТРЕЙД»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
державний реєстратор Департаменту державної реєстрації
Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна,
Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області,
Точилівська сільська рада Ананьївського району Одеської області,
Одеська міська рада,
про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів,
визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства,
усунення перешкод у користуванні власністю
шляхом знесення об`єкту нерухомого майна,
В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЕЛА БІЛД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІС-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна, Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, Точилівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, Одеська міська рада, про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів, визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення об`єкту нерухомого майна.
За наслідком розгляду вказаної цивільної справи, судом 29.02.2024 року ухвалено рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЕЛА БІЛД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІС-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна, Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, Точилівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, Одеська міська рада, про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів, визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, відмовлено.
У вказаному рішенні суду, суд дійшов до висновку, що приймаючи відмову у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем у відповідності до положень статті 141 ЦПК України, до відшкодування не підлягають та покладаються на позивача.
Також судом в порядку положень статті 246 ЦПК України призначено судове засідання на 12 березня 2024 року о 12 годині 30 хвилин з повідомленням учасників процесу в приміщенні Київського районного суду міста Одеси для вирішення питання про компенсацію судових витрат в частині витрат понесених відповідачами на правничу допомогу.
У судове засідання призначене на 12.03.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Однак, 11.03.2024 року та 12.03.2024 року від представників відповідачів: ОСОБА_1 та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» надійшли заяви про підтримання заявлених вимог про компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розгляд за їх відсутності.
Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа судової повістки до електронного кабінету відповідного учасника справи, про причини неявки суд не повідомили.
Згідно з ч.2,3 статті 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Частинами 3,4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд питання про компенсацію судових витрат в частині витрат понесених відповідачами на правничу допомогу, в судовому засіданні 12.03.2024 року за відсутності сторін по справі.
Дослідивши надані до суду документи, суд дійшов до наступного висновку.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч.1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відповідності до ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідачем ОСОБА_1 14.09.2022 року через представника було надано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого сторона відповідача повідомила про очікування понести судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
27.02.2024 року представником відповідача Лукаш Н.А. в електронній формі надано до суду заяву про компенсацію понесених судових витрат, до якої надані докази на підтвердження цих витрат. У відповідності до даної заяви, представником відповідача заявлено до відшкодування судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 29 500,00 грн.
Відповідачем ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» 14.09.2022 року через представника було надано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого сторона відповідача повідомила про очікування понести судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
29.02.2024 року представником відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в електронній формі надано до суду заяву про компенсацію понесених судових витрат, до якої надані докази на підтвердження цих витрат. У відповідності до даної заяви, представником відповідача заявлено до відшкодування судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35 000,00 грн.
На підставі вищевикладеного вбачається, що відповідачами у визначений процесуальний спосіб було зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, заявлено вимоги про компенсацію витрат понесених на професійну правничу допомогу, у процесуальний строк надано докази на підтвердження їх понесення, однак вказане питання під час ухвалення рішення суду за наслідком розгляду справи не розглянуто, у зв`язку з чим наявні підстави для ухвалення в цій справі додаткового рішення з питання про компенсацію витрат понесених відповідачами на професійну правничу допомогу, з урахуванням подання стороною відповідачів доказів у відповідності до положень ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що у задоволенні позову ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» відмовлено, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, наявні підстави для покладення понесених відповідачами судових витрат на позивача.
Щодо доведеності заявлених відповідачами до компенсації витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказаний правовий висновок відображений у постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 334/8182/19.
Також, питання співмірності судових витрат розглядалось Великою Палатою Верховного Суду у справі № 550/936/18, за результатами якої Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, фінансовий стан обох сторін».
Приймаючи вищевикладене, судом встановлено наступне.
Щодо доказів наданих стороною відповідача ОСОБА_1 на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що представництво відповідача ОСОБА_1 в даній справі здійснювалось адвокатом Нікітіною Ганною Едуардівною, на підтвердження повноважень якої було надано Ордер на надання правничої (парвової) допомоги серії ВН №1173734 від 16.08.2022 року, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021 року.
У відповідності до наданого договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021 року, судом встановлено, що він укладений між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 , у відповідності до умов якого, клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання-доручення, а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надати йому за плату юридичні, послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів Клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо. Клієнт делегує Адвокату наступні права: представляти інтереси клієнта, підписувати заяви) позовні заяви, скарги та договори, отримувати від імені Клієнта документи, приймати участь на стадії до судового слідства, у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів І міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судовою за сідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти,оскаржувати рішення і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами встановленими ЦПК, КПК, КАСУ, тощо.
Згідно з пунктом 3.1, Клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг Адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною договору, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги.
31.08.2022 року між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 до договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021 року, за умовами якої сторони погодили, що вартість послуг адвоката за надання правової допомоги по справі №947/6882/22, яке перебуває в провадженні Київського районного суду міста Одеси, становить в сумі 30 000,00 грн. Клієнт зобов`язується сплатити гонорар протягом 30 днів після оголошення судового рішення, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважає встановленим, що адвокатом Нікітіною Г.Е. надавалась правова допомога відповідачу ОСОБА_1 в даній справі, а умови договору про надання правової допомоги та визначені надані послуги у Акті №26/02 про надання юридичних послуг від 26.02.2024 року, стосуються і пов`язані з даною справою.
Також визначені у Акті №26/02 про надання юридичних послуг від 26.02.2024 року послуги, як надані адвокатом, узгоджуються з поданими представником відповідача заявами по суті справи та кількістю судових засіданнях, у яких представником прийнято участь.
За наслідком чого, суд погоджується, що правова допомога отримана ОСОБА_1 за договором договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021 року, пов`язана з даною справою та була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Вказані обставини стороною позивача не спростовувались та не оспорювались.
Щодо доказів наданих стороною відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що представництво відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в даній справі здійснювалось адвокатом Подорожнім Андрієм Сергійовичем, на підтвердження повноважень якого було надано Ордер на надання правничої (парвової) допомоги серії ВН №1122556 від 12.08.2022 року, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020 року.
У відповідності до наданого договору про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020 року, судом встановлено, що він укладений між адвокатом Подорожнім Андрієм Сергійовичем та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД», у відповідності до умов якого, адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання зокрема представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в органах державної влади, в фіскальних органах, органах прокуратури, поліції, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій.
Сторонами у пункті 4.1 договору передбачено, що вартість наданих послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважає встановленим, що адвокатом Подорожнім А.С. надавалась правова допомога відповідачу ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в даній справі, а умови договору про надання правової допомоги та визначені у Акті наданих послуг №28/02 від 28.02.2024 року, стосуються і пов`язані з даною справою.
Також визначені у Акті наданих послуг №28/02 від 28.02.2024 року, послуги, як надані адвокатом, узгоджуються з поданими представником відповідача заявами по суті справи.
За наслідком чого, суд погоджується, що правова допомога отримана ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» за договором про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020 року, пов`язана з даною справою та була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Під час вирішення питання щодо компенсації відповідачем витрат понесених на професійну правничу допомогу, судом враховується, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19.
Одночасно судом враховується, що у відповідності до сталої практики Верховного Суду, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Згідно з висновком, який викладений у п. 101 постанови Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Водночас у пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 відзначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
В постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 наголошено на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Суд також зазначає, що стороною позивача не надано до суду жодних заперечень чи заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на подані відповідачами докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на зазначене, суд вважає, що подані відповідачами ОСОБА_1 та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу є належними, надані послуги пов`язані з даною справою, витрати є співмірними з обсягом наданих послуг.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 133, 134, 137, 141, 264, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.