Справа№938/80/24
Провадження № 2/938/106/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

за участю :

від позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до Верховинського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 07.03.2024.

В судове засідання 07.03.2024 з`явилися учасники справи, надали пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 07.03.2024, оголошено вступну те резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, у позовній заяві позивач посилається на те, що 02 грудня 2021 вона та відповідач уклали шлюб, про що Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, зроблено відповідний актовий запис за №130. У шлюбі в них народилися троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які проживають із нею та перебувають на її повному утриманні.

Позивач стверджує, що вона самостійно опікується дітьми, намагається максимально забезпечувати їхні потреби, дбати про їх духовний та фізичний розвиток, забезпечує їх необхідним одягом, взуттям, харчуванням. Відповідач в утриманні дітей, їй не допомагає. Однак самотужки їй важко забезпечити дітей всім необхідним, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та відповідно не працює і не отримує доходу.

Вважає, що відповідач, як батько, повинен сплачувати аліменти у сумі по 1500,00грн щомісячно на кожну дитину, оскільки є фізично здоровою, працездатного віку особою, працює на тимчасових заробітках та отримує дохід.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Звернула увагу на те, що починаючи із грудня 2023 року вона разом із дітьми проживає окремо у селищі Верховина, а відповідач проживає в селі Яблуниця Верховинського району. За цей час, відповідач тільки двічі надавав їй кошти на утримання дітей в загальній сумі 1500грн.

Звернула увагу на те, що відповідач був мобілізований до лав Збройних сул України, однак звільнився зі служби, як батько трьох малолітніх дітей. В той же час, належної участі в утриманні дітей, не приймає.

Правова позиція відповідачів.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, письмового відзиву на позов не подав.

В судовому засіданні надав усні пояснення, в яких зазначив, що він постійно приймає участь в утриманні дітей, під час служби у Збройних силах України, отриману заробітну плату передавав дружині для утримання сім`ї. На даний час він не працює, тому немає змоги сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі, однак готовий сплачувати аліменти в розмірі по 1200,00грн на кожну дитину. Підтвердив, що починаючи із грудня 2023 року позивачка разом із дітьми проживають окремо у селищі Верховина.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис за №130, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 02.12.2021 (а.с.09).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 02.12.2021 Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданим 02.12.2021 Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , виданим 14.06.2023 Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (а.с. 10-12).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 08.09.2022 та 19.06.2023, діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пояснень позивача та відповідача, наданих в судовому засіданні, починаючи із грудня 2023, позивачка разом із дітьми проживають окремо від відповідача, у селищі Верховина.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу утримання їх спільних малолітніх дітей. Відповідні правовідносини врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

З врахуванням положень ч.ч.2, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як встановлено судом, від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із матір`ю (позивач) та перебувають на її утриманні, а батько (відповідач) ОСОБА_2 проживає окремо.

В той же час, сторони не дійшли згоди щодо визначення способу виконання відповідачем свого обов`язку з утримання малолітніх дітей. Позивач зазначає, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона бажає стягувати із нього аліменти.

Позивачка вважає, що оскільки прожитковий мінімум на дитину до 6 років становить 2563,00грн, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиню, та відповідно не працює і не отримує доходів, та не може самостійно забезпечити належний рівень утримання дітей, відповідач, який є фізично здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти у розмірі по 1500,00грн на кожну дитину.

Відповідач не заперечив проти стягнення із нього на користь позивачки аліментів на утримання його малолітніх дітей, однак вважає, що розмір аліментів повинен становити по 1200,00грн на кожну дитину.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільних малолітніх дітей є підставною.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з такого.

Згідно з ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з якими проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Вимогами ст. ст. 13, 81ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено на рівні - 2563 гривні;

Враховуючи наведені вище положення ст. 182 СК України, та приймаючи до уваги що малолітнім синам позивача та відповідача станом на дату розгляду справи виповнилось повних два роки, а дочці 9 місяців, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто меншим 1281,50грн, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 2563,00грн.

При цьому законодавець визначив, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, однак є молодою, фізично здоровою людиною та має змогу працювати. Також суд враховує, що відповідач немає інших утриманців

Суд також враховує матеріальне становище позивачки, яка не працює, оскільки здійснює догляд за трьома малолітніми дітьми.

Керуючись положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України та дотримуючись принципу як найкращого забезпечення інтересів дитини, суд враховує також потреби дітей відповідного віку в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов необхідних для належного і гармонійного їх розвитку.

На підставі наведеного, врахувавши обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, те що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок) на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 30 січня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

На переконання суду вказаний розмір аліментів з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, не є надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дитини.

У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Судові витрати.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду із позовом щодо стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору, то такий слід стягнути на користь держави з відповідача в сумі 1211,20грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок) на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 30 січня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

3. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень 00 копійок (тисячу п`ятсот гривень нуль копійок) на кожну дитину, у межах платежу за один місяць.

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_6 ;

Повне рішення складено 08.03.2024

Суддя Роман ДЖУС