Справа №: 272/575/23
Провадження № 2/272/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

секретаря судового засідання Хитоніній М.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритму судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначають, що 03.06.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_3 було підписано Кредитний договір №. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №4727049, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № 4727049 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов Паспорту кредиту №4727049 та Кредитного договору № від 03.06.2020 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 366 500,00 гривень; строк користування - 42 місяців; річні проценти - 11,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,69 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту). Позичальник повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, передбачені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-ІІІ, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ, ч. 4 ст. 6, ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII, та їх зміст, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування. Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.4.). отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 17.12.2021 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №171221. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, Позивач є Новим кредитором Боржника ОСОБА_3 за Кредитним договором № від 03.06.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Дана інформація є добре відомою Боржнику. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, між Кредитодавцем та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки №-П від 03.06.2020 року. Згідно з п. 4.1. Договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором за порушення Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним Боржником з Кредитором. Відповідно до п. 4.3. Договору поруки у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники. Разом із тим, умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 16.05.2023 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором № від 03.06.2020 року, становить 377401,10 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 224433,96 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 13378,19 грн.; -заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 139588,95 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з вищевикладених підстав та просила задоволити. Підтримала надані до суду письмові пояснення (т.1 а.с.229-239). Пояснила, щодо квитанцій долучених ОСОБА_3 до відзиву на позовну заяву, то вказані у квитанціях суми були сплачені відповідачем на користь ТОВ «ФК «ЦФР», після чого, первісним кредитором було перераховано дані кошти на користь АТ «ТАСКОМБАНК» та відображено в розрахунку заборгованості та у виписках по рахунку позичальника. Щодо паспорту кредиту та умов отримання фінансових кредитів ТОВ"ФК"ЦФР" то кредитний договір має чітке посилання на паспорт кредиту № НОМЕР_1 та на обов`язковість його застосування. Зі змістом та умовами кредитного договору та паспорту кредиту ОСОБА_3 був ознайомлений, про що свідчить його підпис на вказаних документах. Також вказала, що у відзиві зазначається про те, що на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу, позивач надає платіжне доручення № від 03.06.2020 року, проте, у даному платіжному дорученні отримувачем коштів є АТ «ТАСКОМБАНК», а не ОСОБА_3 . У даному платіжному дорученні отримувачем значиться АТ «ТАСКОМБАНК», оскільки ОСОБА_3 було перераховано кредитні кошти на рахунок відкритий позичальником в АТ «ТАСКОМБАНК», про що і зазначається в п. 1.4. Кредитного договору: Отримувач АТ «ТАСКОМБАНК» Рахунок № НОМЕР_2 . Призначення 300000,00 грн. - переказ до запитання на користь ОСОБА_3 , надання кредиту КД № від 03.06.2020 р. Крім того, звертала увагу, що ОСОБА_3 сплачував на користь ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованість за кредитним договором № від 03.06.2020 року, на підтвердження чого, долучив квитанції до відзиву на позовну заяву, відповідно, тим самим, визнає та підтверджує факт отримання кредитних коштів. У відзиві також зазначається про те, що позивачем не надано належних доказів того, що до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_3 однак, дані твердження спростовуються, оскільки на підтвердження того факту, що АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором по відношенню до ОСОБА_3 за кредитним договором позивачем було надано до суду всі належні підтверджуючі документи. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань не подавали. Відповідач ОСОБА_3 своїм правом подати відзив скористався.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Направлений до суду відзив (т.1а.с.112-152) та додаткові пояснення (т.1а.с.240-247) підтримав. Щодо кредитного договору зазначив, що між кредитодавцем - ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_3 , як позичальником, було укладено кредитний договір № від 03.06.2020, який за своїм характером, розміром виданого кредиту, строку кредитування, а також метою отримання кредитних коштів є споживчим кредитом. На дані правовідносини поширюється дія ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», згідно якої обов`язковою умовою для можливості реалізації кредитором права вимагати від позичальника дострокове повернення кредиту є закріплення такого права в першу чергу умовами самого договору про споживчий кредит, а також невиконання позичальником вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту (не усунення порушення умов договору) протягом 30 днів саме з дня отримання позичальником такої вимоги. Як вбачається із матеріалів справи, відсутні докази отримання ОСОБА_3 повідомлення-вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, є лише докази направлення такої вимоги, що відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» є недостатньо. Крім того, зміст тексту укладеного між сторонами кредитного договору не містить умов про наявність у кредитодавця права вимагати у відповідача здійснення дострокового повернення кредиту. Більш того, можливість застосування положень закону, як ЦК України, так і ЗУ «Про споживче кредитування», про дострокове повернения кредиту обумовлена також встановленням умовами кредитного дгоовору обов`язку повернення кредиту періодичними платежами та порушенням позичальником строків оплати періодичного платежу щонайменше на один календарний місяць. Однак, умови укладеного кредитного договору не передбачають обов`язку позичальника повертати кредит згаданими періодичними платежами, визначено лише розмір кредиту та строк кредитування, за спливом якого кредит має бути повернутий в повному обсязі. Відтак, відсутні достатні законні підстави вважати наявними обов`язкові умови, визначені ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. 1050 ЦК України в контексті положення ч. 2 ст. 1054 ЦК України, для застосування процедури дострокового повернення кредиту, зокрема його примусового дострокового стягнення в судовому порядку. Передбачений кредитним договором строк повернення кредиту ще не настав та спливає лише 03.12.2023 року. Зазначена обставина є цілком самодостатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що умови кредитного договору не містять положень, які б свідчили, що сторонами в належній формі погоджено розмір та порядок сплати позичальником процентів за користування кредитом, які позивач нараховує відповідачу та заборгованість за якими, включаючи прострочену, просить стягнути. Позивач на підтвердження заявлених ним фактів наявності таких умов укладеного між сторонами кредитного договору, як обов`язок позичальника повертати кредит періодичними платежами згідно відповідного графіку, розмір процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язувався сплатити, а також наявність у позивача права вимагати дострокове повернення кредиту із кореспондуючим цьому праву обов`язком позичальника здійснити таке повернення посилається та подав до суду копію паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4727049, а також копію Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР». При цьому позивач стверджує, що такі документи є невід`ємними складовими укладеного між сторонами кредитного договору. Вищевказані Умови отримання фінансовий кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» не підписані ОСОБА_3 , як позичальником, а отже відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 підписуючи документ під назвою кредитний договір № від 03.06.2020, який серед умов кредитування містить лише суму кредиту та строк, на який надається цей кредит, а також робить посилання на вищезазначені Умови, розумів саме надані до суду позивачем Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», ознайомився та погодився саме із цими умовами, а також, що вказані Умови на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме ті умови, дійсність яких стверджується позивачем. Таким чином, твердження позивача, які ґрунтуються на змісті наданих ним і не підписаний ОСОБА_3 . Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» можуть сприйматись судом лише як припущення, на яких у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватись на припущеннях. Окрім цього, іншим доказом змісту укладеного кредитного договору, на якому позивач обґрунтовує свої позовні вимоги є копія паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4727049. В свою чергу, паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятим судом в якості належного доказу саме умов укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема, погодженої між сторонами ціни договору у вигляді розміру процентів, які зобов`язався сплатити позичальник за користування отриманим кредитом. Такий висновок ґрунтується на тому, що у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. ст. 11, 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» вказаний документ є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку з надання позичальнику, як споживачу, інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Більш того, в тексті самого паспорту споживчого кредиту вказується, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, а отже останній не може підмінювати собою зміст умов кредитного договору, фактично укладеного між сторонами. Щодо досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором споживчого кредиту зазначив, що ОСОБА_3 не отримував повідомлення-вимогу про дострокове повернення боргу, а позивачем в свою чергу не було надано доказів такого отримання. Щодо нарахування процентів за кредитним договором після пред`явлення повідомлення-вимоги про дострокове повернення кредиту ззначив, що за умовами кредитного договору № від 03.06.2020 укладеного між ТОВ «ФК«ЦФР» та ОСОБА_3 , відповідачу надано кредит на 42 місяці, тобто до 03.12.2023 включно. Тобто, в межах зазначених 42 місяців, ОСОБА_3 мав повернути зазначений кредит. Однак, позивач 23.09.2022 року направив ОСОБА_3 повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ст. 1048 ЦК України, про що позивач і сам зазначає у своїй позовній заяві. Проте після направлення даного повідомлення-вимоги позивач не зупинив нарахування процентів за користування кредиту, що в свою чергу є порушенням чинного законодавства, адже у разі пред`явлення кредитодавцем до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Позивачем неправомірно заявлено вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилось у зв`язку з пред`явленням вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тобто з 23.09.2022. Щодо виконання позивачем умов кредитного договору зазначив, що на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу, позивач надає платіжне доручення № від 03.06.2020. Проте у даному платіжному дорученні отримувачем коштів є AT «ТАСКОМБАНК», а не ОСОБА_3 .. Фактично дані кошти не були перераховані безпосередньо йому, а тому фактично позивачем не було надано доказів належного виконання умов кредитного договору, а саме перерахування кредитних коштів ОСОБА_3 . Окрім цього, позивачем на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором надано розрахунок заборгованості та виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 . Однак зазначив, що дані виписки не містять відомостей щодо надання ОСОБА_3 кредитних коштів, в тому числі шляхом безготівкового перерахування коштів, із зазначенням відповідного рахунку чи банківської карти, та їх належності саме йому. Зазначені виписки по особовому рахунку є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, на підтвердження передачі позичальнику коштів в кредит. В свою чергу копія кредитного договору також не є підтвердженням перерахування коштів за його умовами та не доводить факту видачі (перерахування) відповідачу кредитних коштів, оскільки відповідно до п. 1.6 Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» кредитодавець вправі відмовити позичальнику у наданні кредиту (не надати йому кредит) навіть після укладення кредитного договору, виходячи із здійсненої кредитодавцем на власний розсуд оцінки платоспроможності позичальника. А отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання ОСОБА_3 кредитних коштів згідно кредитного договору. Щодо договору факторингу, то зазначив, що позивачем не надано Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги, який відповідно до п. 2.3 Договору факторингу підтверджує факт переходу від TОB «ФК «ЦФР» до позивача права вимоги боргу. За таких обставин вважає, що позивачем не доведена правомірність його вимог до ОСОБА_3 , а тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_3 було підписано Кредитний договір № (т.1 а.с.8). Згідно платіжного доручення № від 03.06.2020 року ТОВ "ФК "Центр фінінсових рішень" було перераховано кошти в сумі 300000,00 грн. призначення платежу на користь ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 надання кредиту зг. НОМЕР_4 від 03.06.3030 року (т.1 а.с. 39), також було перераховано кошти на користь ПАТ "Страхова компанія "ТАС" - 63000,00 грн., 2000,00 грн., 1200,00 грн. та 300,00 грн. платіж за електронний ключ доступу (а.с.т.1 а.с.35-38).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №4727049, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору підписавши договір позичальник доручає кредитодавцю сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: на рахунок АТ "ТАСКОМБАНК" переказ на запитання на користь ОСОБА_3 300000,00 грн; отримувач ПАТ "Страхова компанія"ТАС" - 63000,00 грн., 2000, 00 грн., 1200,00 грн. та 300 ,00 грн ТОВ "САППОРТ.УА"

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір.

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № НОМЕР_1 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № між кредитодавцем ТОВ "ФК "Центр Фінансових Рішень" та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки №-П1 від 03.06.2020 року ( т.1 а.с.20-21).

Згідно з п. 4.1. Договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором за порушення Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним Боржником з Кредитором.

Відповідно до п. 4.3. Договору поруки у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники.

23.09.2022 року АТ "ТАСКОМБАНК було направлено відповідачу ОСОБА_3 за адресою його місця реєстрації: АДРЕСА_1 повідомлення- вимогу про дострокове погашшеня заборгованості за кредитом у зв`язку з тривалим невиконанням зобов`язань за кредитним договором, в якій зазначено суму заборгованості, строки її сплати та рахунок, аналогічне повідомлення- вимогу було направлено 21.12.2022 року поручителю за кредитним договором ОСОБА_4 .. На підтвердження зазначених обставин позивачем долучено до справи копії повідомлень-вимог, реєстрів, рекомендованих повідомлень та фіскальних чеків (т.1 а.с.69-71,72-73). Вказані вимоги були напралені за повідомленою відповідачами банку адресою реєстрації місця їх проживання та враховуючи, що за час існування кредитних відносин сторін іншої адреси не було повідомлено банку, також відповідачами не надано суду доказів повідомлення банку іншої адреси місця проживання чи листування, тому суд вважає, що вимоги направлені позивачем з дотриманням вимог закону. Зміст зазначених документів як достатніх доказів у розумінні статті 80 ЦПК України не спростований відповідачами.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № від 03.06.2020 року станом на 16.05.2023 року заборгованість за кредитом ОСОБА_3 становить у розмірі 377401,10 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту ( т.ч. прострочена) - 224433,96 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч.прострочена) - 13378,19 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочені) - 139588,95 грн. (т.1а.с. 40). Також на підтвердження вказаного боргу позивачем надано виписку по особовому рахунку (т.1.а.с.41-68).

17.12.2021 року право вимоги за Кредитним договором № від 03.06.2020 року відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №171221 (т.1а.с.22-28).

Відповідно до умов Договору факторингу №171221 та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № від 03.06.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються реєстром прав вимоги до договору факторингу серед якого за №2080 передано право вимоги за кредитним договором № від 03.06.2020 року, укладеним ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_3 , сума заборгованості становить - 366500, 00 грн., меморіальним ордером оплати коштів за договором факторингу № 171221 від 17.12.2021 року (т.1 а.с.30-34).

Вказані документи суд вважає належним підтвердженням переходу права вимоги від ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень" до праваонаступника АТ "ТАСКОМБАНК" за Кредитним договором № від 03.06.2020 року, тому відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що позивачем не надано підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором № від 03.06.2020 року.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо того, що позивачем не надано підтвердження отримання коштів в сумі 300000,00 грн. відповідачем ОСОБА_3 та безпідставно було сплачено страхові та інші платежі, оскільки вони повністю спростовуються погодженими сторонами умовами Кредитного договору, а саме: п.1.4 Кредитного договору передбачено, що сторонами погоджено сплата за рахунок кредитних коштів страхових та інших платежів, перерахування коштів підтверджено платіжними дорученнями, також факт отримання кредитних коштів не заперечувався представником відповідача в судовому засіданні та підтверджено наданими до відзиву роздруківками сплати коштів відповідачем ОСОБА_3 на погашення платежів згідно кредитного договору № та випискою по особовому рахунку(т.1 а.с. 41-48, 132-138).

Відповідно до статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України - За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України - Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Частиною 4 ст. 17 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що якщо кредитодавець відповідно доумов договорупро споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких ненастав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла -60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина 1 статті 554 ЦК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

При цьому, за вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ "ФК"ЦФР" покладені на нього зобов`язання за кредитним договором від 03.06.2020 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти.

Відповідач в свою чергу умови договору не виконує, не вносить кошти на погашення боргу у строки та в розмірі, що погоджено кредитним договором.

Позивачем направлено відповідачам вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитом.

Враховуючи, що відповідачі та представник відповідача ОСОБА_3 , доводів позивача щодо несвоєчасного виконання ними договірних зобов`язань не спростували, розрахунок заборгованості наданого позивачем щодо тілу кредиту також не спростували, що було процесуальним обов`язком останніх відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, суд вважає, що у позивача виникло право вимоги повернення заборгованості за кредитним договором з урахуванням дострокового стягнення боргу за кредитним договором, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу за тілом кредиту підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № від 03.06.2020 року за тілом кредиту в сумі 224433,96 грн..

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по річним процентам (в т.ч.прострочені) в розмірі 13378,19 грн. та заборгованості по щомісячним процентам (в т.ч.прострочені) в розмірі 139588,95 грн., то суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № від 03.06.2020 року, посилався на паспорт кредиту № НОМЕР_1 , який підписано відповідачем ОСОБА_3 , та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ"ФК"ЦФР", як невід`ємні частини кредитного договору.

Судом враховуються висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, відповідно до яких потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Надані позивачем Умови отримання фінансових кредитів ТОВ"ФК"ЦФР" не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.06.2020 року. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань .

Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР" розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи кредитний договір про приєднання до Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР", а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР", опубліковані на сайті ТОВ "ФК"ЦФР", що надані позивачем могли неодноразово змінювалися самим первісним кредитором ТОВ"ФК"ЦФР" в період - з часу виникнення спірних правовідносин 03.06.2020 року до моменту продажу права вимоги, тобто кредитор міг додати до кредитного договору Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР" з додатками у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для виконання вимог за кредитним договором.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови отримання фінансових кредитів, відсутність у договорі домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком паспорт кредиту, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР" не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, тому в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 решти заборгованості у виді нарахованих процентів суд відмовляє.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16, а також в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

З врахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: (5661,02 х59,47%):100, судовий збір, який підлягає стягненню становить 3366,60 грн., що в рівних частках складає по 1683,30 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", код ЄДРПОУ - 09806443, заборгованість за кредитним договором № від 03.06.2020 року за тілом кредиту в сумі 224433 грн. 96 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", код ЄДРПОУ- 09806443 судовий збір в сумі 3366,60 грн. в дольовому порядку в рівних частках по 1683 грн. 30 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне Товариство "ТАСКОМБАНК", місце знаходження: м.Київ, вул. С.Петлюпи, 30, ЄДРПОУ - 09806443, МФО 339500.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 12.03.2024 року.

Суддя:І. А. Чуб