Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8365/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Солонько М.Ф.

експерта ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як правонаступників ОСОБА_9 про виділ у власність нерухомого майна в натурі, виділ в натурі земельної ділянки для користування, припинення права спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (в остаточній редакції від 15.08.2023, яка прийнята судом 05.09.2023 та з врахуванням редакції від 09.04.2024, яка прийнята судом 26.04.2024) до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як правонаступників ОСОБА_9 про виділ у власність нерухомого майна в натурі, виділ в натурі земельної ділянки для користування, припинення права спільної часткової власності.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно із свідоцтвом про спадщину за законом від 07.12.2010, яке видане державним нотаріусом другої Черкаської державної нотаріальної контори та, яке зареєстроване в реєстрі за № 3-2947, ОСОБА_1 є власником 6/25 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_10 . Право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.11.2021.

Спадкоємцем інших 6/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд після смерті матері, згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 07.12.2010, що видане державним нотаріусом другої Черкаської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстр № 3-2945 був брат позивача - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На момент смерті матері позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння по АДРЕСА_1 належало на праві власності двом особам: ОСОБА_10 - 12/25 частин та ОСОБА_9 - 13/25 частин цього жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно із даними листа від 14.02.2023 № 38/02-14 приватного нотаріуса Кам`янецького В.В., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 спадкоємцями є відповідачі по справі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_11 проживав в 12/25 частини будинку з дружиною ОСОБА_3 та неповнолітнім сином ОСОБА_13 , 2010 року народження. Сім`я часто виїжджала на заробітки до Росії. Після смерті чоловіка, ОСОБА_3 повернулася в Україну. Але після похорон брата її більше не бачили, зв`язку не підтримують та її фактичне місце проживання позивачу на даний час невідоме.

Після смерті ОСОБА_11 спадщину фактично прийняли, в порядку ч. 4 ст. 1268ЦК України, - його донька від попереднього шлюбу - ОСОБА_14 , та шляхом подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу, в порядку ст. 1269 ЦК України, - його дружина - ОСОБА_3 із неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України граничного строку для отримання свідоцтва про право на спадщину законодавство не має.

Відповідно до наведеного вище та вимог чинного законодавства України, позивач вказує, що частина спадщини після смерті її матері ОСОБА_10 , яку 07.12.2010 оформив її брат ОСОБА_11 у вигляді 6/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , прийнята в передбачений законом строк і спосіб відповідачами у справі - ОСОБА_3 , неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_14 .

Відповідно до даних технічного паспорту, успадкована позивачем та ОСОБА_11 12/25 частина будинку, складається з коридору 1-1, площею 5,9 кв.м; кухні 1-2, площею 7,7 кв.м; кімнати 1-3, площею 4,4 кв.м, кімната 1-4, площею 6,9 кв.м, кімнати 1-5, площею 14,8 кв.м, кімнати 1-6, площею 9,8 кв.м, погребу Д, та надвірних споруд гаражу Ж, літньої кухні В з прибудовою в, вбиральні Г, огорож № 4, 6, 8 та хвіртки № 7.

Іншими 13/25 частинами будинку автономно користується ОСОБА_15 . Це приміщення в будинку: коридор 2-1, площею 3,8 кв.м; санвузол 2-2, площею 1,9 кв.м; коридор 2-3, площею 5,5 кв.м, кімната 2-4, площею 8,0 кв.м; кімната 2-5, площею 14,9 кв.м; кімната 2-6, площею 7,3 кв.м; кімната 2-7, площею 5,8 кв.м; кухня 2-8, площею 8,5 кв.м, погреб Е та надвірні споруди літня кухня Б з прибудовою б; сарай И, сарай К, гараж Л, вбиральня 3, водоколонка № 5, огорожі № 2, 3, хвіртка № 1.

Крім того, зазначено у позові, що 12/25 частин будинку та належні надвірні споруди, які належать позивачу та ОСОБА_3 , неповнолітньому ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , повністю відокремлені та мають кожна окремі входи, всі окремі комунікації та повністю автономні від 13/25 частки будинку та належних надвірних споруд відповідачів ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рішенням Черкаської міської ради № 378 від 04.07.1962 в постійне користування для будинку АДРЕСА_1 виділено 591 кв.м земельної ділянки, яка на сьогодні не приватизована.

Користування земельною ділянкою здійснюється за домовленістю сторін, відповідно до часток в будинку АДРЕСА_2 та 13/25.

На сьогодні в успадкованій після смерті позивача матері 12/25 частинах будинку фактично ніхто не проживає та ця частина будинку приходить у занепад та руйнується.

Пропозиції позивача щодо спільного продажу цієї ізольованої частини будинку не знаходять підтримки у відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , оскільки вони до даного часу не отримали свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_11 і не збираються цього робити по причині відсутності коштів на оформлення спадщини.

Всупереч наведеного вище, позивач вказує, що вона не має можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм власним майном 6/25 частин домоволодіння та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . Таким чином, правовий режим спільної часткової власності перешкоджає їй розпоряджатися належним їй майном без погодження з іншими співвласниками.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про виділ у натурі частки із спільного майна, позивач вважає, що має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані її права, як співвласника.

Таким чином, позивач просить суд, - виділити їй ОСОБА_1 в натурі 6/25 частини зі спільного домоволодіння (додаток 1,2), а саме: в прибудові, яка зазначена в технічному паспорті під літ. «а» приміщення 1-1, площею 5,9кв.м, 1-2 кухня, площею 7,7кв.м, в житловому будинку, який зазначений в технічному паспорті під літ. «А-І» приміщення 1-3 житлова кімната, площею 4,4кв.м., 1-6 житлова кімната, площею 9,8кв.м. Разом по будинку літ. «А-І» та прибудові літ. «а» 27,8кв.м. З урахуванням надвірних споруд: ганок до прибудови «а», який зазначено в технічному паспорті під літ. «Г», погріб літ «Д», гараж з оглядовою ямою літ. «Ж», огорожа № 8, 7 63 погонних метри. Позивач погоджується провести демонтаж дверного блоку та мурування між приміщеннями 1-6 та 1-5 в будинку та облаштувати хвірточку для своїх власних потреб її проходу на земельну ділянку та до її частини домоволодіння. Позивач погоджується на сплату іншим співвласниками домоволодіння компенсацію, згідно із висновком проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 15.01.2024 №10/23-БТ в сумі 12203грн. 00коп. Крім того, позивач просить суд, - виділити їй у користування 6/25 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності на домоволодіння за вказаною адресою.

Також позивач зазначила, що після ознайомлення із висновком проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 15.01.2024 №10/23-БТ, відповідно до якої надано два варіанти виділу 6/25 частини житлового будинку зі спільного домоволодіння (додаток 1,2) та два варіанти виділу 6/25 частин земельної ділянки за вказаною вище адресою (додатки 2 та 3). Вивчивши матеріали цієї експертизи, позивач вважає, що варіант №1 виділу 6/25 частини зі спільного домоволодіння (додаток 1,2) та варіант №1 виділу 6/25 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (додаток 2) є найбільш оптимальним та законним.

Ухвалою суду від 11.02.2022 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено третю особу ОСОБА_9 .

Ухвалою суду від 09.06.2022 зупинене провадження по справі у зв`язку із смертю третьої особи ОСОБА_9 та до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою суду від 24.10.2022 поновлене провадження по справі.

Під час підготовчого провадження, за клопотання позивача, судом по справі залучені співвідповідачами ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які є спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 і є її правонаступниками.

Відповідачем ОСОБА_5 подано відзив на первісну редакцію позову, за яким вона фактично позовні вимоги визнає, але не згідна сплачувати позивачу судові витрати.

Відповідь на відзив на позов позивачем подана не була.

Інші співвідповідачі ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відзив на позов не подали.

Ухвалою суду від 05.09.2023, з врахуванням ухвал від 09.11.2023 та 20.11.2023, призначено судову експертизу, зупинене провадження по справі на час проведення судової будівельно технічної експертизи та надання висновку експерта.

Ухвалою суду від 24.01.2024 поновлене провадження по справі у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта.

Ухвалою суду від 19.02.2024 закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник остаточні позовні вимоги в редакції від 15.08.2023, яка прийнята судом 05.09.2023 та з врахуванням редакції від 09.04.2024, яка прийнята судом 26.04.2024, підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Крім того, зазначили, що позивач судові витрати залишає за собою, а також згідна, у разі задоволення позову, сплатити судовий збір у розмірі 4098грн. 05коп., враховуючи ціну позову. Позивач згідна на варіант за висновком експертизи по будинку АДРЕСА_1 (додаток 1,2), а по земельній ділянці - варіант № НОМЕР_1 (додаток 2), оскільки наявні менші відхилення від розміру часток. Позивач погоджується провести демонтаж дверного блоку та мурування між приміщеннями 1-6 та 1-5 в будинку та облаштувати хвірточку для своїх власних потреб проходу на земельну ділянку та до її частини домоволодіння. Також позивач згідна сплатити іншим співвласниками 12203грн. компенсації, але ще не сплатила, оскільки інші спадкоємці після смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не отримали свідоцтва про право на спадщину і не відомо, який варіант визначить суд своїм рішенням. Вважає позивач, що по земельній ділянці для всіх співвласників кращим є додаток №2, оскільки він відповідає принципу добросусідства і вже встановлений порядок користування земельною ділянкою. По варіанту № НОМЕР_2 (щодо земельної ділянки), то компенсація значно є більшою 87493,00грн., що неспівмірна із доходами позивача.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їхні представники не з`явились, будучи неодноразово належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомили. Крім того, відповідач ОСОБА_8 подана до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в остаточній редакції підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що згідно із свідоцтвом про спадщину за законом від 07.12.2010, яке видане державним нотаріусом другої Черкаської державної нотаріальної контори Березій І.І. та, яке зареєстроване в реєстрі за № 3-2947, - ОСОБА_1 (позивач по справі) є власником 6/25 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.11.2021 №287267538.

Спадкоємцем інших 6/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд після смерті матері ОСОБА_10 , згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 07.12.2010, що видане державним нотаріусом другої Черкаської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстр № 3-2945 був брат позивача - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до даних свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 13.04.2018.

На момент смерті матері позивача ОСОБА_10 , тобто станом на 03.12.2008, домоволодіння по АДРЕСА_1 належало на праві власності двом особам: ОСОБА_10 - 12/25 частин та ОСОБА_9 - 13/25 частин цього жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд.

За даними технічного паспорте на будинковолодіння АДРЕСА_1 , виданого КП ЧООБТІ, самочинні прибудови, споруди відсутні.

Під час розгляду справи позивачем було зазначено, що земельна ділянка за вказаною адресою не приватизована.

Відповідач ОСОБА_5 (відповідач по справі) є дочкою ОСОБА_11 , що підтверджується даними свідоцтва про її народження від 01.08.2001, актовий запис №546. Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб від 21.10.2021 серія НОМЕР_4 (актовий запис №2137) ОСОБА_17 21.10.2021 уклала шлюб із ОСОБА_18 і змінила прізвище на ОСОБА_19 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_9 (третя особа по справі) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 від 23.12.2021, актовий запис №4348.

Відповідно до матеріалів, які надані на запит суду, Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 01.12.2022, - спадкова справа після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , заведена у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. Крім того, повідомлено що за життя ОСОБА_9 склала заповіт від 24.11.1993 за р. №2-7758. Також повідомлено, що після смерті ОСОБА_11 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулися до нотаріуса: АТ КБ «Приватбанк» 12.03.2021 із претензією кредитора; дружина померлого ОСОБА_3 , яка діяла за себе та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідачі по справі) із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 ; сестра померлого ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини 18.07.2018; свідоцтва про право на спадщину після померлого не видавались. В матеріалах справи зберігається копія спадкової справи після померлого ОСОБА_11 , яка надійшла з РФ, де майно померлого (страхові виплати) прийняли: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , 2010р. народження, інформація щодо заповітів відсутня.

Відповідно до матеріалів, наданих на запит суду, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. 14.02.2023, - після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , заведена спадкова справа. Протягом 6-ти місячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України до нотаріуса подана заява про прийняття спадщини за всіма підставами від імені дочки померлої ОСОБА_6 (відповідач по справі). Також зазначено, що у заяві ОСОБА_6 вказала, що крім неї спадкоємцями померлої є її внуки ОСОБА_7 (відповідач по справі), ОСОБА_8 (відповідач по справі), мати яких, а дочка померлої, ОСОБА_20 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Однак, ніхто із цих спадкоємців не звернулися до нотаріуса до шести місяців і не подали заяви про прийняття спадщини чи відмову від спадщини (незважаючи на повідомлення нотаріуса про відкриття спадкової справи). Крім того, зазначено, що свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не оформлялися. Інформація про відмову від прийняття спадщини, усунення від спадщини, у спадковій справі відсутня.

Крім того, на запит суду, 20.02.2023 Черкаським обласним державним нотаріальним архівом був наданий заповіт (його копія) від імені ОСОБА_9 , посвідчений Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 24.11.1993 за р.2-7758, відповідно до якого, за життя ОСОБА_9 все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповідала дочці ОСОБА_20 та дочці ОСОБА_21 в рівних частинах.

На виконання судових рішень, судовим експертом ОСОБА_2 складено висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №10/23-БТ від 15.01.2024.

Зокрема, по питанню № 1 зазначено, що виділення в натурі 6/25 частин домоволодіння можливе із незначним відхиленням від частки співвласника. Ідеальна частка позивача ОСОБА_1 у праві власності на домоволодіння становить 6/25 від загальної площі становить 25,2кв.м. Відповідно до п.5.17 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» нижня межа площі однокімнатної квартири повинна бути не менше 28кв.м. У загальну площу 28кв.м увійшла площа суміщеного санвузла, п.5.20 ДБН В2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» зі змінами, передбачає , що площа суміщеного санвузла повинна бути не менше 4,9кв.м, обладнана ванною (або душем), умивальником, унітазом. У частині житлового будинку з прибудовою літ. «А-І» відсутнє приміщення з функціональним призначенням суміщений санвузол, тому при виділенні 6/25 частки зі спільного домоволодіння, експертом не передбачено приміщення з функціональним призначенням суміщений санвузол.

Відповідно до нормативних документів, чинним в галузі будівництва на території України, зважаючи на об`ємно-планувальне рішення, враховуючи загальну площу житлового будинку з прибудовами літ. «А-І», а, а» по АДРЕСА_1 , яка становить 105,2кв.м, відповідно до частки у праві власності позивача на домоволодіння 6/25, по площі це 25,2кв.м, даної площі достатньо для влаштування однокімнатної квартири у житловому будинку з прибудовою літ. «А-І, а, а» по АДРЕСА_1 , отже виділити в натурі позивачу 6/25 частин зі спільного домоволодіння з обладнанням однокімнатної квартири вбачається можливим.

На розсуд суду запропоновано один варіант виділу в натурі 6/25 частин з житлового будинку з прибудовами літ. «А-І, а, а» з відхиленням від ідеальної частки.

При запропонованому варіанті частка позивача збільшиться з 25,2 кв.м до 27,8кв.м, збільшення по площі на 2,6кв.м.

При запропонованому варіанті частка позивача збільшиться із 6/25 або 24/100 до 26/100, збільшення на 2/100.

По питанню № 2 зазначено, які можливі варіанти виділу в натурі 6/25 частин домоволодіння, а також з можливим незначним відхиленням від частки співвласника:

На розсуд суду запропоновано один варіант виділу в натурі 6/25 частин з житлового будинку з прибудовами літ. «А-І, а, а» та два варіанти виділу 6/25 частини із спільного домоволодіння за вказаною адресою, запропоновані варіанти описані у висновку і зображені в додатку 1,2,3 до висновку.

При першому варіанті виділу 6/25 частин із спільного домоволодіння, частка ОСОБА_1 збільшиться із 6/25, або 24/100 до 25/100, збільшення на 1/100, в одиницях вартості це становить 12203грн. 00коп.

Частка інших співвласників зменшиться із 19/25, або 76/100 до 75/100, зменшення на 1/100, в одиницях вартості це становить 12203грн. 00коп.

При другому варіанті виділу 6/25 частин зі спільного домоволодіння, частка ОСОБА_1 збільшиться із 6/25, або 24/100 до 31/100, збільшення на 7/100, в одиницях вартості це становить 87493грн. 00коп.

Частка інших співвласників зменшиться із 19/25, або 76/100 до 69/100, зменшення на 7/100, в одиницях вартості це становить 87493грн. 00коп.

По питанню № 3 зазначено щодо можливості виділення у користування 6/25 частин земельної ділянки, з урахуванням поділу житлового будинку та надвірних споруд, а також з можливим незначним відхиленням від частки співвласника.

Так, зазначено, що по фактичному користуванню, на час проведення експертизи, земельна ділянка по АДРЕСА_1 має площу 605кв.м.

Ідеальні частки співвласників у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 складають: співвласник ОСОБА_1 (позивач) частка у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_3 ; інші співвласники (стосовно відповідачів) частка у праві власності на домоволодіння 19/25.

6/25 від загальної площі земельної ділянки становить 145кв.м; 19/25 від загальної площі земельної ділянки становить 460кв.м.

Виділити у користування земельну ділянку, площею 145кв.м з урахуванням поділу житлового будинку з прибудовами літ «А-І», а, а» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 вбачається можливим.

По питанню № 4 щодо можливих варіантів виділення у користування 6/25 частин земельної ділянки з урахуванням поділу житлового будинку та надвірних споруд, а також з можливим незначним відхиленням від частки співвласника, то зазначено, що на розсуд суду запропоновано два варіанти виділу 6/25 частин земельної ділянки в користування за вказаною адресою, відповідно до запропонованих варіантів виділу в натурі 6/25 частин зі спільного домоволодіння, варіанти описані у висновку та зображені в додатках 2, 3 до висновку.

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_2 підтримала висновок експертизи від 15.01.2024 і пояснила, що за запропонованим варіантом №1 додатком 2 щодо виділу 6/25 частин земельної ділянки, відповідно до першого варіанту виділу 6/25 частин зі спільного домоволодіння по АДРЕСА_1 , - для ОСОБА_1 , як співвласника, для доступу до запропонованої земельної ділянки слід влаштувати хвірточку на огорожі №8, довжина ділянки 1,35 погонних метри (ділянка спільного користування). При цьому, облаштування хвірточки не потребує отримання певних технічних дозволів і проектів. З усього домоволодіння виділити в натурі 6/25 частин, відповідно до ДБН вбачається можливим, з врахуванням здійснення переобладнання і перепланування. (реконструкція системи опалення, електропостачання з метою забезпечення їх автономності). Розмір компенсації 12203грн. 00коп. визначено по ринковій вартості домоволодіння (будинок, споруди і земельна ділянка), а також окремо споруди і земельна ділянка (табл. 7 та 8 висновку дослідницької частини). У таблиці 8 визначено вартість кожного приміщення тощо. Після розподілу: у позивача є 6/25 частин, тобто 24/100. Крім того, зазначила, що 12203грн. 00коп. становить 1/100 частин, а тому у позивача після перепланувань становитиме 1/100 і збільшиться її ідеальна частка на 1/100, тобто 1/100 частина коштує 12203грн. 00коп., що є незначним відхиленням. Частки інших співвласників зменшується із 19/25, або 76/100 до 75/100, зменшення відбудеться на 1/100, вартістю 12203грн. 00коп. Крім того, експерт пояснила, що по варіанту №1 додатку 1, до кімнат 1-5 та 1-4 проведене газове опалення з кімнати 1-2, яке і на час дослідження було наявне. Щодо електропостачання, то електролічильник знаходиться у кімнаті 1-5 і заведений в будинок з провулку Богуна, а тому електрика проходить з кімнати 1-5 до кімнат 1-4, 1-1, 1-2, 1-6, 1-3. Водопостачання наявне у 2-8 і підведене до 1-2; в усіх приміщеннях 2 -8, 2-3, 2-7, 2-7, 2-6, 2-5, 2-1 наявне окреме електропостачання і теплове опалення. Між приміщеннями 1-5, житлова кімната та приміщенням 1-6, житлова кімната, - необхідно провести демонтаж дверного блоку, мурування дверного прорізу.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст.16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 1 статті 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачами та відповідачами права спільної часткової власності на житловий будинок, споруди та будівлі, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок- два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Так, згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У частинах першій, третій статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Тлумачення частини другої статті 367 ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

За положеннями ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Наведена вище норма гарантує кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що створюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все. У здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд незалежно від волі інших осіб.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Згідно з п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 (втратила чинність з 11.12.2023), встановлено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновки щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до п.п.2.2, 2.3, 2.7. вказаної Інструкції - поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 04.10.1991 №7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин.

При цьому, виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такою права у встановлених законом випадках.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Частина 1 статті 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При постановленні цього судового рішення судом враховані висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 712/1852/19.

За результатами розгляду справи, суд вважає встановленими обставини про те, що між сторонами по справі не досягнуто домовленостей щодо поділу (виділу) в натурі житлового будинку із надвірними спорудами та прибудовами, оскільки відповідачі не оформили спадкові права на нерухоме майно за вказаною адресою, тобто не отримали свідоцтва про право на спадкування і, відповідно, за відповідачами не визначені ідеальні частки у справі спільної часткової власності. Позивач ОСОБА_1 має намір користуватися і розпорядитися належним їй нерухомим майном та відповідною частиною земельної ділянки, а тому, як на думку суду, нею обрано вірний спосіб захисту її майнових прав та інтересів. За встановлених під час розгляду обставин, суд вважає, що в досудовому порядку вирішити спір не є можливим і задоволення позову не призведе до порушення прав відповідачів. Також, слід зазначити, що позивач як співвласник будинковолодіння, має право на виділ своєї частки в натурі, що є можливим, враховуючи висновки експертизи. Крім того, можливим є і виділення у користування позивача земельної ділянки, відповідно до її частки у праві власності на нерухоме майно.

Враховуючи кілька запропонованих експертом варіантів виділу в натурі частини домоволодіння (житлового будинку, надвірних спору), враховуючи думку позивача ОСОБА_1 , суд вважає за можливе виділити їй в натурі 6/25 частини зі спільного домоволодіння, а саме: в прибудові, яка зазначена в технічному паспорті під літ. «а» приміщення 1-1 коридор, площею 5,9 кв.м; 1-2 кухня, площею 7,7 кв.м; в житловому будинку, який зазначений в технічному паспорті під літ. «А-І» приміщення 1-3 житлова кімната, площею 4,4 кв.м; 1-6 житлова кімната, площею 9,8 кв.м. Разом по будинку під літ. «А-І» та прибудові під літ. «а» становить 27,8 кв.м. З урахуванням надвірних споруд: ганок до прибудови «а», який зазначено в технічному паспорті під літ. «Г»; погріб під літ. «Д»; гараж з оглядовою ямою під літ. «Ж»; огорожа № 8 (7,63 пог. м), відповідно до варіанту №1 додатку №1 та варіанту №1 додатку №2 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №10/23-БТ від 15.01.2014, який є невід`ємною частиною цього судового рішення, та зобов`язавши її провести демонтаж дверного блоку та мурування дверного прорізу між приміщеннями кімнат 1-6 та 1-5, що в будинку під літ. «А-І».

Крім того, на переконання суду, підлягають до задоволення і позовні вимоги щодо виділення позивачу у користування частини земельної ділянки, а саме, - слід виділити ОСОБА_1 у користування 6/25 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 додатку №2 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №10/23-БТ від 15.01.2014, який є невід`ємною частиною цього судового рішення, а саме, - земельну ділянку, площею 37,0кв.м та земельну ділянку, площею 101,0кв.м, а всього 138 кв.м, та зобов`язавши її облаштувати хвірточку на огорожі № 8, довжина ділянки 1,35 пог. м (ділянка спільного користування, площею 14 кв.м) для її власних потреб - проходу на земельну ділянку та до належної їй частини домоволодіння. Також, необхідно припинити спільну часткову власність на домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку суду, такі варіанти виділу є найбільш оптимальними та законними для всіх сторін, оскільки найкраще відповідають інтересам сторін, приміщення будинку потребують найменшої перебудови (фактично слід демонтувати один дверний блок та замурувати один дверний проріз між приміщеннями), що не потребує необхідності отримання технічних дозволів на проведення таких робіт та проектування. Такий варіант розподілу площі житлових приміщень відповідає вимогам ДБН та не протирічить нормам чинного цивільного законодавства. Також слід зазначити, що при такому варіанті поділу збільшується незначна частка позивача ОСОБА_1 , тобто лише на 1/100, що в одиниці вартості становить 12203грн. 00коп.

Під час розгляду справи позивач зазначила, що вона згідна сплатити ці грошові кошти іншим співвласникам, але на даний час цього не зробила, оскільки відповідачі в порядку спадкування не оформили спадкові права і їм не визначено їхні розміри ідеальних часток. Відповідно, і суд з цих же підстав, позбавлений можливості судовим рішенням стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідачів компенсацію 12203грн. 00коп. як вартість збільшення 1/100 частки. Між тим, після отримання свідоцтва про право на спадщину, спадкоємці вправі розраховувати на частину грошової компенсації за збільшення, яке отримує позивач у власність, відповідно до їхніх часток у праві власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідачі по справі неодноразово повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи. Між тим, вони не скористалися правом подати відзив на позов та докази в обгрунтування своїх заперечень. При цьому, відповідач ОСОБА_8 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а відповідач ОСОБА_5 подала відзив на первісний позов, в якому висловила свою позицію щодо позовних вимог, за яким, фактично проти позову вона не заперечувала.

Отже, враховуючи викладені обставини та досліджені докази, надавши їм відповідну правову оцінку, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 код НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , проживає: АДРЕСА_1 ) в натурі 6/25 частини зі спільного домоволодіння, а саме: в прибудові, яка зазначена в технічному паспорті під літ. «а» приміщення 1-1 коридор, площею 5,9 кв.м; 1-2 кухня, площею 7,7 кв.м; в житловому будинку, який зазначений в технічному паспорті під літ. «А-І» приміщення 1-3 житлова кімната, площею 4,4 кв.м; 1-6 житлова кімната, площею 9,8 кв.м. Разом по будинку під літ. «А-І» та прибудові під літ. «а» становить 27,8 кв.м. З урахуванням надвірних споруд: ганок до прибудови «а», який зазначено в технічному паспорті під літ. «Г»; погріб під літ. «Д»; гараж з оглядовою ямою під літ. «Ж»; огорожа № 8 (7,63 пог. м), відповідно до варіанту №1 додатку №1 та варіанту №1 додатку №2 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №10/23-БТ від 15.01.2014, який є невід`ємною частиною цього судового рішення, та зобов`язавши її провести демонтаж дверного блоку та мурування дверного прорізу між приміщеннями кімнат 1-6 та 1-5, що в будинку під літ. «А-І».

Виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 код НОМЕР_6 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , проживає: АДРЕСА_1 ) у користування 6/25 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 додатку №2 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №10/23-БТ від 15.01.2014, який є невід`ємною частиною цього судового рішення, а саме, - земельну ділянку, площею 37,0 кв.м та земельну ділянку, площею 101,0кв.м, а всього 138 кв.м, та зобов`язавши її облаштувати фірточку на огорожі № 8, довжина ділянки 1,35 пог. м (ділянка спільного користування, площею 14 кв.м) для її власних потреб - проходу на земельну ділянку та до належної їй частини домоволодіння.

Припинити спільну часткову власність на домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 15 травня 2024 року

Головуючий суддя: С. М. Позарецька