Справа № 126/925/22
Провадження № 22-ц/801/973/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 рокуСправа № 126/925/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 126/925/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 року, ухвалене у складі судді Гуцола В. І. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

31.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (вх № 3523/2022) до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому, посилаючись на положення статей 181, 182, 191 СК України, просила стягнути аліменти з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) на утримання нею дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від дня подання позовної заяви до суду до її повноліття, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2019, який розірвано. В період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач. Позивач з дочкою проживають та зареєстровані в АДРЕСА_1 . Вона утримує та виховує дочку сама.

Відповідач з часу народження дочки участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, проживає окремо та їх сім`ю з дочкою не забезпечує для потреб дитини на її харчування, забезпечення одягом та розвитком дочки: покупку різноманітних ігор, книг, гаджетів. Вона займається доглядом дочки сама та її утриманням, вихованням і потребує матеріальної допомоги від відповідача, який спроможний їй надавати, так як він працездатний, не є інвалідом і спроможний мати доходи та заробітки. Відповідач добровільно аліменти не надає.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.05.2022 до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу (вх № 3023 від 27.03.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття. Змінити розподіл судових витрат.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції визначив надто високий розмір аліментів, не врахувавши часткове визнання відповідачем позовних вимог, стан здоров`я відповідача, перебуванням на його утриманні непрацездатних осіб (мати ОСОБА_5 та рідної тітки ОСОБА_6 , які проживають разом).

10.11.2023 відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , яка хворіє та потребує дороговартісного медикаментозного лікування. ЇЇ син ОСОБА_8 хворіє бронхіальною астмою, щодо якого у відповідача також існують обов`язки.

Станом на час подання апеляційної скарги відповідач звільнений з військової служби, його майновий стан змінився.

Відповідач не мав можливості додати до відзиву на позовну заяву дублікат чеків, з яких вбачається, що відповідач регулярно надсилає своїй тітці грошові перекази. Мати відповідача за висновком МСЕК набула інвалідність 2 групи безтерміново.

Відповідач заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, зокрема :

- докази додані до апеляційної скарги та датовані до ухвалення рішення, тобто до 26.02.2024 : копія довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 685406 від 19.01.2024 /а. с. 127/; копії дублікатів чеків /а. с. 128-131/; копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.11.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 /а. с. 136/; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_2 від 9.07.2013 /а. с. 136 зворот/; копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 14420 /а. с. 137/; копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 11747 від 26.09.2018 /а. с. 139/; копія довідки № 3 від 28.11.2022 //а. с. 140/; копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 3.04.2018 /а. с. 140 зворот - 141/; копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.11.2022 /а. с. 142/. копія протоколу звернення до лікаря ПМД від 30.01.2024 /а. с. 143/.

- докази додані до апеляційної скарги та датовані після ухвалення рішення, тобто після 26.02.2024 : копія довідки ВЛК № 401 від 4.03.2024 /а. с. 132/; копія витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_3 № 77 від 15.03.2024 /а. с. 133/; копія листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.03.2024 № 173/1339 /а. с. 134/; копія довідки про доходи № 4522 7858 4305 0517 від 15.03.2024 /а. с. 135/; копія консультації гастроентеролога від 25.03.2024 /а. с. 138/.

Зазначені довідки відповідач не міг подати до суду першої інстанції у зв`язку із проходженням військової служби.

Обговоривши заявлене клопотання апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.11.2020 у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) вказано, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2023 у праві № 757/19682/18-ц зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Щодо доказів, доданих до апеляційної скарги, які датовані до 26.02.2024 апеляційний суд відмовляє в їх прийняті, оскільки відповідачем не надано суду доказів поважності причин не подання їх до місцевого суду зважаючи на те, що він користувався послугами представника ОСОБА_10 , подавав до суду через представника докази до відзиву на позовному заяву та інші докази /а. с. 85-88/.

Щодо доказів, доданих до апеляційної скарги, які датовані після ухвалення рішення (26.02.2024) апеляційний суд відмовляє в їх прийняті з тих підстав, що відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.

15.04.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх. № 3671) ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Справу просить слухати у її відсутності.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , подано апеляційну скаргу на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 у справі з ціною позову 21865,50 грн (розрахунок 14577 (середній розмір заробітної плати у Вінницькій області у 2022 році) х = 3644,25 х 6 місяців = 21865,50 грн), що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302800 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

У справі встановлено наступні обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2019, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4

/а. с. 6/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке видано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

/а. с. 5/.

Шлюб між сторонами розірвано, що визнається сторонами /а. с. 2, 39/.

Згідно довідки Устянського старостинського округу Бершадської міської ради № 814 від 1.07.2021, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Її сім`я складається з дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

/а. с. 7, 9/.

Стосовно відомостей про майновий стан, стан здоров`я відповідача, перебування на його утриманні інших осіб тощо.

Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 31.03.2022 № 24 солдата ОСОБА_2 , який прибув для проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31.03.2022 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду водія Автомобільного відділення з автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_3 ,ВОС-790037А,шпк «солдат».

/а. с. 23, 46/.

Відповідачу встановлено діагноз : Ураження (вила) міжгребцевого диску L5-S1 (7,1 мм) з радикулопатією S1 білатерально. Виражений вертеброгенний больовий синдром. Міофасциальний синдром. Помірне порушення стато-динамічної функції хребта. З січня відповідач неодноразово лікувався з приводу захворювання у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема : з 9.01.2023 по 16.01.2023 у нейрохірургічному відділенні КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О. І. Ющенка»; з 16.01.2023 по 7.02.2023 у 3 відділенні КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О. І. Ющенка»; з 7.02.2023 по 8.03.2023 у 1 відділенні КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О. І. Ющенка»; з 8.03.2023 по 10.04.2023 у військовій частині НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ); з 21.06.2023 по 28.06.2023 у 20 відділенні КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О. І. Ющенка»; з 28.06.2023 по 20.07.2023 у 3 відділенні КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О. І. Ющенка»; з 20.07.2023 по 9.08.2023 у 1 багатопрофільному реабілітаційному відділенні КНП «ВОКПЛ ім. Акад. О. І. Ющенка»; з 9.08.2023 по 9.08.2023 у військовій частині НОМЕР_6 .

/а. с. 39-40, 47-63/.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста нейрохірурга Державної установи «Інститут нейрохірургії ім. Акад. А. П. Ромоданова НАМН України» від 17.04.2023 відповідачу показано оперативне втручання з приводу видалення грижі L5-S1.

/а. с. 60/.

Мати відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю 3 групи, загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно.

/а. с. 64, 69/.

Рідної тітка ОСОБА_6 являється особою з інвалідністю 2 група, загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно, яка проживає разом з матір`ю відповідача.

/а. с. 67, 68, 70, 72, 73, 74/.

Відповідно до довідки Вінницько-Хутірського старостинського округу № 1170 від 14.11.2023 мати відповідача ОСОБА_5 та тітка відповідача ОСОБА_6 проживають разом за адресою АДРЕСА_3 . Інших осіб, які б з ними проживали відсутні.

/а. с. 75/.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 та за період з червня 2023 по листопад 2023 йому нараховано грошове забезпечення в розмірі 130989,22 грн. /а. с. 88/.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає ту обставину, що середній розмір грошового забезпечення відповідача складає приблизно 20000 грн /а. с. 41/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази, які підтверджують, що дитина проживає разом з нею та вона займається її вихованням, тому право позивача на отримання аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину.

При цьому, судом враховано те, що відповідач позов визнав частково, отримує дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд ураховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частина третя статті 183 СК України).

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від дня подання позовної заяви до суду до її повноліття, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги те, що відповідач на час розгляду справи продовжував проходити військову службу в лавах ЗСУ у в/ч НОМЕР_3 /а. с. 38/, офіційно отримує дохід, позовні вимоги визнав частково, а також те, що відповідачем не надано суду доказів про те, що на його утриманні знаходяться непрацездатна мати, а також рідна тітка,

Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції визначив надто високий розмір аліментів, не врахувавши стан здоров`я відповідача, апеляційний суд відхиляє, оскільки судом першої інстанції взято до уваги надані відповідачем докази на підтвердження свого стану здоров`я, а тому зазначена обставина не свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідачем не надано суду першої інстанції доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів у розмірі, визначеному судом..

Посилання в апеляційний скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано перебуванням на утриманні відповідача непрацездатних осіб (мати ОСОБА_5 (є особою з інвалідністю 3 групи, загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно) та рідної тітка ОСОБА_6 (є особою з інвалідністю 2 група, загальне захворювання, інвалідність встановлена довічно), які проживають разом), апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано суду першої інстанції допустимих доказів на підтвердження здійснення ним витрат на утриманні непрацездатної матері та рідної тітки. Крім цього, зазначена обставина не звільняє відповідача від обов`язку утримувати власну неповнолітньою дитину.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що відповідач не мав можливості додати до відзиву на позовну заяву дублікат чеків, з яких вбачається, що відповідач регулярно надсилає своїй тітці грошові перекази, крім того, мати відповідача за висновком МСЕК набула інвалідність 2 групи безтерміново, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідач користувався послугами представника ОСОБА_10 , яка подавала до суду ряд доказів на спростування позовних вимог, тобто відповідач розпорядився процесуальними правами на власний розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав вимоги частини четвертої статті 83 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що 10.11.2023 відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , яка також хворіє та потребує дороговартісного медикаментозного лікування. ЇЇ син ОСОБА_8 хворіє бронхіальною астмою, щодо якого у відповідача також існують обов`язки, колегія суддів відхиляє, оскільки докази на підтвердження цих обставин не було подано до суду першої інстанції відповідачем і зазначені обставини також не звільняють відповідача від обов`язку утримувати власну неповнолітньою дитину.

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на час подання апеляційної скарги відповідач звільнений з військової служби, його майновий стан змінився, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначена обставина не може бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки на час ухвалення рішення відповідач офіційно отримував дохід, а тому зазначена обставина правомірно була врахована судом першої інстанції при ухваленні рішення. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.

Доказів того, що відповідач на час ухвалення рішення суду першої інстанції не має матеріальної можливості сплачувати аліменти суду не надано.

Колегія суддів також зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до суду з вимогами про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський