Справа № 450/692/23 Провадження № 2/450/769/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ратич С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Улар», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну ДТП у розмірі 347 584, 74 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 26.01.2022 року о 22 год. 15 хв. у с. Сапіжанка по вул. В. Великого, 90, ОСОБА_3 керуючи автомобілем IVECO EUROCARGO ML120E18 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР. 14.12.2022 року Миколаївським районним судом Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП ОСОБА_3 працював водієм на ФГ «Улар» і в той час керував автомобілем IVECO EUROCARGO ML120E18 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності відповідачу. Вказаний транспортний засіб на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Універсальна», яка провела виплату страхового відшкодування в розмірі 127 400, 00 грн. Оскільки вказаної суми недостатньо для того, щоб відновити транспортний засіб, позивач звернувся до експерта для проведення оцінки вартості відновлювального ремонту. Згідно отриманого звіту № 3284/22 про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 474 984, 74 грн. Таким чином, оскільки ОСОБА_3 на момент ДТП керував автомобілем, який належить відповідачу, тому саме відповідач згідно ст. 1172 ЦК України, є особою відповідальною за спричинену в ДТП майнову шкоду. При цьому цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, страховиком виконано свій обов`язком та здійснено страхове відшкодування в повному обсязі, однак оскільки така виплата не покрила весь розмір майнової шкоди, то у позивача виникло право на стягнення з відповідача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту авто та виплаченою сумою страхового відшкодування, тобто в розмірі 347 584, 74 грн. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказане мотивував тим, що відповідно до звіту про оцінку автомобіля Toyota RAV 4 № 3284/22 складеного ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого автомобілю становить 245 420, 69 грн. Відповідно до страхового акту від 24.06.2023 року № 113207/1 визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 234 815, 85 грн. та відновлювального ремонту з врахуванням зносу у розмірі 133 872, 46 грн. 11.07.2022 року позивачем одержано страхове відшкодування у розмірі 127 400, 00 грн., виплачене страховиком. Таким чином, оскільки позивач не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна на дату ДТП чи опісля, страховиком здійснено виплату за результатами проведення ним огляду пошкодженого майна в порядку встановленому ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Огляд транспортного засобу проведено 19.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Аналогічні дата та місце проведення огляду зазначені у протоколі огляду транспортного засобу № 3284 (дефектна відомість). Також, зазначена ремонтна калькуляція № 5402 складена 12.12.2022 на підставі протоколу огляд КТЗ від 19.04.2022. При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 186597 дорожньо-транспортна пригода відбулась 26.01.2022. Датою оцінки є дата, станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Витрати на відтворення (заміщення) повинні визначатися на дату їх оцінки з урахуванням ринкових цін. Обстеження колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) - процедура інструментального або органолептичного дослідження КТЗ з метою визначення його технічного стану. При цьому, технічний стан - відповідність КТЗ складу його конструкції на дату реєстрації та сукупність фактичних експлуатаційних характеристик КТЗ на дату перевірки.Таким чином, враховуючи визначену у протоколі огляду транспортного засобу № 3284 (дефектна відомість) дату проведення обстеження транспортного засобу, датою оцінки є 19.04.2022. Водночас, датою складання Звіту є 09.12.2022 (аналогічна дата зазначена у додатках до Звіту).

Разом з цим, позивачем не здійснювались заходи, пов`язані із збереженням ушкодженого майно (транспортного засобу) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди до дати оцінки. Як наслідок, на підставі висновків наведених у Звіті за результатами проведеного технічного обстеження не можна встановити дійсний стан транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди.

Адреса за якою проведено огляд ( АДРЕСА_1 ) є відмінною від місця адреси проживання власника транспортного засобу, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до страхового акту від 24.06.2023 року № 113207/1 не передбачено наявність понесених позивачем додаткових витрат передбачених ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Серед додатків до Звіту наявне електронне повідомлення № 000056 про запрошення водія та представника ОСОБА_3 на огляд автомобіля Тоуоtа НОМЕР_2 19.04.2022 об 11:00 год. у АДРЕСА_1 . Зазначене повідомлення надіслане ОСОБА_5 . Виклик заінтересованих осіб здійснюється замовником дослідження. Однак, відповідно до наданої копії електронного повідомлення № 000056 відправником є ОСОБА_5 . Також, відповідно до електронного повідомлення запрошено ОСОБА_3 . Таким чином, за відсутності відомостей про наявність повноважень з питань представництва інтересів Фермерського господарства "Улар" зокрема, питань визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу (аналогічно ОСОБА_5 та позивача відповідно), виконання обов`язку позивачем щодо виклику заінтересованих осіб для технічного огляду не вбачається належним. На підставі наведеного, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак з`явився його представник, який заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, щодо заявлених позовних вимог, просив в задоволенні таких відмовити з підстав викладених у відзиві. Також додатково вказав, ФГ «Улар» відшкодував позивачу франшизу у розмірі 2 600, 00 грн.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.01.2022 року о 22 год. 15 хв. у с. Сапіжанка по вул. В. Великого, 90, ОСОБА_3 керуючи автомобілем Iveco Eurocargo ML120E18 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.04.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія «УЛАР «Фермерського господарства», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 9)

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу Iveco Eurocargo ML120E18 д.н.з. НОМЕР_1 , є «УЛАР» Фермерське господарство. (а.с. 6-7).

Як вбачається з наказу № 3 від 14.01.2021 року про прийняття на роботу ОСОБА_3 був прийнятий на посаду підсобного робітника Фермерського господарства «Улар» в структурний підрозділ Миколаїв Київець з 15.01.2021 року. Згідно наказу № 18 від 02.08.2021 року про переведення з 01.08.2021 року ОСОБА_3 з посади підсобного робітника переведено на посаду водія автотранспортних засобів. (а.с. 172-173).

16.10.2021 року між ПрАТ СК «Універсальна» та ФГ «УЛАР» було укладено поліс № ЕР-206341240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб марки Iveco Eurocargo ML120E18 д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с. 47)

Згідно листа ПрАТ СК «Універсальна» № 3824/24-101 від 25.07.2023 року, вбачається, що остання здійснила страхове відшкодування позивачу в розмірі ліміту відповідальності по полісу № ЕР-206341240 від 16.10.2021 року з вирахуванням франшизи 2 600, 00 грн., а саме 127 400, 00 грн. (а.с. 126).

Згідно виписки по картковому рахунку відритого на ім`я позивача, вбачається, що страхове відшкодування здійснено 11.07.2022 року. (а.с. 10)

Згідно звіту про оцінку автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 № 3284/22, проведеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 , складається з ПДВ на ЗПЧ 474 984, 74 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля з ПДВ на ЗПЧ складає 245 402, 69 грн., ринкова вартість автомобіля складає 584 100, 00 грн., вартість ремонтно-відновлювальних робіт 37 661, 00 грн., станом на дату оцінки 19.04.2022 року (а.с. 12-44).

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом встановлено, та сторонами не заперечувалося, що ОСОБА_3 на момент ДТП керував автомобілем, який належить відповідачу та перебував з ними в трудових відносинах.

З огляду на викладене шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, та під час виконання трудових обов`язків, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з положенням пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог пункту 36.4. статті 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Верховний Суд у постанові від 4 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Тому при визначені розміру страхового відшкодування страховик зобов`язаний врахувати коефіцієнт фізичного зносу, у зв`язку із чим страховик обмежений щодо виплати розміру страхового відшкодування, зокрема, вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи.

Судом встановлено, що розмір заподіяних збитків є значно більшим, ніж відшкодовано страховиком і становить 257 519, 99 грн., з врахуванням наступного.

Відповідно до звіту про оцінку пошкодженого автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_2 розмір ремонтно-відновлювальних робіт становить 37 661, 00 грн.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).

Тобто якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі №910/5001/17.

Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = Ср + См + Сс * (1- ЕЗ), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки коефіцієнт зносу авто не виплачується відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за страховим полісом, відшкодування розміру коефіцієнта зносу замінених складових покладається на винну особу.

З аналізу норм статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слідує, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання підтверджуючих документів про понесення таких витрат. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу вартості ремонту автомобіля саме з урахуванням сум податку на додану вартість.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі справа № 565/1210/19.

Таким чином, включена позивачем до позовних вимог про стягнення суми податку на додану вартість в розмірі 87 464, 74 грн. (474 984, 74 87 464, 74 , 74 грн. ) не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім того, відповідачем було сплачено на користь позивача 2 600, 00 грн., про що в судовому засіданні вказав представник відповідача.

Виходячи з викладених обставин, позов в частині стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає частковому задоволенню у сумі 257 519, 00 грн. (474 984, 74 87 464, 74 127 400, 00 2 600, 00).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У даному випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 зроблено висновок проте, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої незважаючи на те, що збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки, викладеного Верховним судом у постановах від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц, від 13.06.2019у справі №370/2787/18, від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц, від 21.02.2020 у справі №755/5374/18, та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, позивач правомірно звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, оскільки у нього виникло право на відшкодування шкоди, а саме різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Суд, з огляду на відзив на позовну заяву відповідача, який оспорював факт належності звіту про оцінку на підставі якого визначено розмір заподіяного збитку, з урахуванням викладеного вище, доходить до висновку, що звіт є належним і достовірним доказом матеріальних збитків, відповідачем не надано ґрунтовних заперечень, із відповідними доказами, щодо неналежності такого, жодна із сторін, не заявляла клопотання про призначення експертизи, яка б підтвердила чи спростувала вказаний звіт.

З урахуванням вищевказаного, з огляду на розмір виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та недоплаченого страхового відшкодування, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог до відповідача про стягнення майнової шкоди та приходить до висновку, що така вимога підлягає задоволенню частково в розмірі 257 519, 00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесено витрати за сплату судового збору у розмірі 3 545.36 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 1 000, 00 грн. З врахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у розмірі 3 368, 11 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 , - задоволити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «Улар», на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 матеріальну шкоду заподіяну ДТП у розмірі 257 519, 99 (двісті п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 99 коп.) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 ,- відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства «Улар», на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 судові витрати у розмірі 3 368, 11 (три тисячі триста шістдесят вісім гривень 11 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач : Фермерське господарство «Улар», Львівська область, Львівський район, с. Семенівка, вул. Шевченка, 498а, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 .

У зв`язку із перебування головуючого судді на лікарняному з 05.01.2024 року по 08.03.2024 року, повний текст рішення складено 11.03.2024 року.

СуддяН. Б. Добош