Справа № 128/3002/23
Провадження 2/127/3532/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №128/3002/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКредитФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
позов мотивований тим, що 15.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрКредитФінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії (кредитний договір) № 1023-6796, який із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А558 для підписання кредитного договору 1023-6796 від 15.01.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 20 000 грн., строк кредитування 300 днів, заявлений строк 14 днів, знижена відсоткова ставка 2, 00 % в день, стандартна відсоткова ставка 3, 00 % в день.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте відповідач умов договору протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору не виконав без пояснення причин і не погасив борг.
Станом на 11.07.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 142 800 грн. Дана сума складається з простроченої заборгованості за кредитом 20 000 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 122 800 грн.
На підставі ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1023-6796 від 15.01.2022 в загальному розмірі 142 800 грн. та судові витрати.
Представник позивача Тітова О.О. в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А558 для підписання кредитного договору 1023-6796 від 15.01.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 20 000 грн. (п.1.1, 1.2, 1.3, 2.1 договору), строк кредитування 300 днів (п.2.8), заявлений строк користування кредитом 14 календарних днів з дня надання кредиту (п.2.4), знижена відсоткова ставка 2, 00 % в день, стандартна відсоткова ставка 3, 00 % в день. Тип процентної ставки фіксована (п.2.3).
Згідно п. 2.4 договору заявлений строк це обраний позичальником в момент укладення кредитного договору строк користування кредитом протягом якого: може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; в останній календарний день заявленого строку позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом.
Згідно п.2.4.1, сторони домовились, що дата початку заявленого строку є 15.01.2022 року, останній календарний день заявленого строку/дата першої сплати процентів за користування кредитом (дострокове повернення в кінці заявленого строку) 28.01.2022 року. Нараховані проценти складають 5 600, 00 грн. згідно п.2.4.4, Разом до сплати 28.01.2022 року 25 600, 00 грн.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 1 139 965, 00 % (п.2.9)
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 200 000 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 180 000 грн. (п.2.10).
Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором надана позивачем (а.с. 14 зворот).
Згідно п. 2.8 договір в частині виконання зобов`язань діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Сторони погодили у договорі порядок повернення кредиту та сплати процентів (розд. 3), відповідальність за порушення умов договору (розд. 5) тощо.
Видача кредитних коштів в сумі 20 000 грн. ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 1023-6796 від 15.01.2022 року підтверджена витягом з системи платежів LigPay із повідомленням від АТ КБ «ПриватБанк», довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 15, 17).
Таким чином, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, ТОВ «УкрКредитФінанс» надало належні і допустимі докази укладення із ОСОБА_1 кредитного договору № 1023-6796 від 15.01.2022 року та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 20 000 грн.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «УкрКредитФінанс» за кредитним договором № 1023-6796 від 15.01.2022 року становить 142 800 грн. Дана сума складається з простроченої заборгованості за кредитом 20 000 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 122 800 грн. (а.с. 21-25).
Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума боргу за договором 142 800 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 147,20 грн. (сплаченого ТОВ з застосуванням коефіцієнта 0,8), сплата якого підтверджена платіжною інструкцією № 22 від 01.08.2023 року (а.с. 16).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
позов задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 26 лютого 2024року.

Суддя: