Справа № 466/555/23 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/3379/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» про визнання зобов`язання припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» про визнання зобов`язання припиненим.

В обґрунтування позову покликалася на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №2-738/2011 стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ АБ «ОТП Банк» 15 567,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн. та 7 603,32 грн. пені за кредитним договором №CL-601/38/2007 від 25.10.2007, а також 1 306,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2019 року у справі №2-738/11 заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено, замінено стягувача ПАТ АБ «ОТП Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03 березня 2011 року в справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2022 року у справі №2-738/11 заяву ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» задоволено, замінено стягувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його правонаступника - ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» у виконавчому провадженні №68683548 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2011 року в справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Влітку 2022 року ОСОБА_1 дізналася про те, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. перебуває виконавче провадження №68683548 про стягнення з позивача коштів на підставі виконавчого листа, виданого у зв?язку з виконанням зазначеного вище рішення.

В подальшому, а саме 03 листопада 2022 року, у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

При цьому, вже 04 листопада 2022 року було відкрито нове виконавче провадження №70241822 про стягнення з позивача коштів на підставі вищевказаного виконавчого листа.

07 листопада 2022 року приватним виконавцем ВО Львівської області Онишкевичем P.I. в рамках виконавчого провадження №70241822 було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №70124824, яке веде приватний виконавець Онишкевич P.I.

05 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації лоту №70124824/2, на яких було реалізовано належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0724. Ціна продажу арештованого майна: 345 500,00 грн.

Окрім того, 13 грудня 2022 року було проведено земельні торги з реалізації лоту №70124824, на яких було реалізовано належну позивачу земельну ділянку кадастровим номером :01:004:0725. Ціна продажу арештованого майна: 555 600,00 грн.

Однак, зобов?язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором №CL-601/38/2007 є давно виконаними в повному обсязі, оскільки 25 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №CL-601/38/2007, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 15 879,34 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11,99 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов?язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір застави. Відповідно до умов кредитного договору та договору застави, на підставі якого ухвалено рішення Шевченківським районним судом м.Львова у справі №2-738/2011, у заставу банку було передано легковий автомобіль OPEL ASTRA OTGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданий РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), який було вилучено у ОСОБА_1 та передано кредитору в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, який було укладено з ПАТ АБ «ОТП Банк».

Просила визнати зобов`язання, що виникли на підставі Кредитного договору №CL-601/38/2007 від 25 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», припиненими у зв`язку з їх виконанням, проведеним належним чином.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору №CL-601/38/2007 від 25.10.2007, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», припиненими у зв`язку з їх виконанням, проведеним належним чином.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором №CL-601/38/2007 є давно виконаними в повному обсязі, при цьому, як попередній стягувач, так і теперішній стягувач продовжують незаконно реалізовувати нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 .

Вказує, що на момент відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зазначений транспортний засіб вже було реалізовано, а тому попередній кредитор задовольнив свої вимоги в повному обсязі.

Стверджує, що реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA 0TGF69 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданий РЕВ 1-го MB ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за кредитним договором CL/601/38/2007 від 25.10.2007 задовольнив свої вимоги в повному обсязі, а відтак зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором є виконаними в повному обсязі.

Також зазначає, що незважаючи на повне виконання ОСОБА_1 вищевказаного судового рішення, стягувачем незаконно було реалізовано нерухоме майно позивача, чим незаконно позбавлено її права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0724 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0725.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29 лютого 2024 року, є дата складення повного судового рішення 12 березня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом та матеріалами справи встановлено, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2011 у справі №2-738/2011 стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ АБ «ОТП Банк» 15 567,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 122 980,32 грн. та 7 603,32 грн. пені за кредитним договором №CL-601/38/2007 від 25.10.2007, а також 1 306,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.07.2019 у справі №2-738/11 заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено, замінено стягувача ПАТ АБ «ОТП Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 03.03.2011 в справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.10.2022 у справі №2-738/11 заяву ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» задоволено, замінено стягувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його правонаступника - ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» у виконавчому провадженні №68683548 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2011 в справі №2-738/11 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнати зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору №CL-601/38/2007 від 25.10.2007, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», припиненими у зв`язку з їх виконанням, проведеним належним чином, позивач обґрунтовує такі тим, що зобов`язання за кредитним договором були забезпечені договором застави автотранспортного засобу, на який було звернуто стягнення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з тих підстав, що позовні вимоги про визнати зобов`язань за цим договором припиненими у зв`язку з їх виконанням, проведеним належним чином, є безпідставними, оскільки позивач не представила суду доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, не довела належними та допустимими доказами, що заборгованість за Кредитним договором №CL-601/38/2007 від 25.10.2007 погашена.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи із наступних обставин.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено нормою ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За нормами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ст. 589 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет застави покладається на заставодержателя.

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У справі, що розглядається, предметом спору є вимога позивачки про визнання зобов`язання, що виникли на підставі Кредитного договору №CL-601/38/2007 від 25 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», припиненими у зв`язку з їх виконанням, проведеним належним чином.

Позивачка вважає, що оскільки легковий автомобіль OPEL ASTRA OTGF69, який був переданий у заставу банку, вже вилучено у ОСОБА_1 та передано кредитору в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, тому зобов?язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором №CL-601/38/2007 є давно виконаними в повному обсязі.

Проте необхідною умовою для задоволення вимоги позивача є встановлення факту припинення усіх зобов`язань, що виникли на підставі укладеного кредитного договору.

Відповідно до ч.4 ст. 591 ЦК України, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведене, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, це не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.

Відповідно до ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76).

Статтями 77,78,79,80 ЦПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів)

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Із урахуванням того, що позивачка не надала належних і допустимих доказів, що сума, одержана від реалізації предмета застави покрила вимоги заставодержателя, підтвердження того, що стягнення на предмет застави взагалі було звернуто та доказів, що заборгованість за кредитним договором №CL-601/38/2007 погашена повністю, відсутні підстави для визнання припиним основного зобов`язання.

В основному доводи апеляційної скарги зводяться до того, що реалізувавши предмет застави - легковий автомобіль OPEL ASTRA НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданий РЕВ 1-го MB ДАІ УМВСУ у Львівській області 23.10.2007), кредитор за кредитним договором CL/601/38/2007 від 25.10.2007 задовольнив свої вимоги в повному обсязі, а відтак зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором є виконаними в повному обсязі.

Однак колегія суддів не погоджується з такими доводами, оскільки суду не представлено доказів на підтвердження тієї обставини, що сума, одержана від реалізації предмета застави повністю покрила вимоги заставодержателя.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що вимоги позивачки про припинення зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з їх виконанням (реалізацією предмета застави) не підлягають задоволенню через недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 березня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.