Справа № 308/4263/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Мішко М.М.,

представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Радь Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічною позовною заявою адвоката Радь Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічною позовною заявою адвоката Радь Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Одночасно, з метою забезпечення позову, представник позивача за зустрічною позовною заявою через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що підставою для звернення до суду із зустрічним позовом слугували обставини, які вже були досягнуті між сторонами усно, але не завжди дотримувались з боку відповідача за зустрічним позовом.

Так, 13.05.2024 року за словами вихователів дошкільного закладу «Я Сям», відповідач за зустрічним позовом забрав малолітнього сина ОСОБА_5 та по сьогоднішній день не повернув його позивачу, хоча між ними була досягнута домовленість, що дитина проживатиме разом з матір`ю, а батько проживає окремо від дитини, має право забрати дитину із дошкільного закладу з обов`язковим поверненням дитини матері того ж дня та зобов`язується не чинити перешкод у спілкуванні із дитиною та інше.

Вказує, що станом на 14.05.2024 року відповідач за зустрічним позовом та відповідно малолітній син не виходили на зв`язок, місце їх перебування позивачу за зустрічним позовом невідоме. Ні від батька, ні від сина не надходило жодних повідомлень про їхнє спільне перебування, їх місце перебування. З боку матері не надавалося батьку будь-якого дозволу на залишення дитини разом із ним на такий тривалий час.

Зазначає, що при особистій зустрічі сторін у справі, дійти до спільного вирішення місця перебування сина не надалось за можливе, та позивачем в подальшому було подано дві заяви до поліції, а також заяву до Служби у справах дітей Ужгородської міської ради для надання відповідного висновку.

З метою запобігання втраті емоційного контакту матері з малолітньою дитиною, погіршенню психоемоційного зв`язку між ними на період розгляду справи №308/4263/24 в суді, який може бути тривалим, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд в порядку забезпечення позову:

- заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення ОСОБА_3 перешкод у побаченнях, спілкуванні та проведені разом часу з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи №308/4263/24;

- зобов`язати ОСОБА_4 повернути малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_7 , до закінчення розгляду справи №308/4263/24;

- встановити графік перебування малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем та відповідачем: із 14:00 год. четверга до 10:00 год. понеділка - з позивачем за зустрічним позовом; із 10:00 год. понеділка до 14:00 год. четверга - з відповідачем за зустрічним позовом, таким чином, щоб забезпечити рівноцінний час перебування дитини з кожним із них до закінчення розгляду справи №308/4263/24;

- заборонити ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи №308/4263/24.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 адвокат Моняк Р.В. заперечив проти задоволення вимог заяви про забезпечення позву, вказав на її безпідставність та необґрунтованість.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 адвокат Радь І.І. у судовому засіданні підтримав вимоги заяви про забезпечення позову та наголосив, що чоловіком її довірительки вчиняються дії щодо вчинення перешкод у спілкуванні та зустрічах матері з їх спільним сином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Суд зауважує, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він застосовується. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. В разі вжиття заходів забезпечення позову має бути наявність зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача.

В даному випадку, обраний представником позивача за зустрічною позовною заявою вид забезпечення позову шляхом заборони відповідачу за зустрічною позовною заявою та будь-яким іншим особам чинити перешкоди матері дитини у побаченнях та спілкуванні, направлений на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з матір`ю, і не вирішує спір по суті, адже тривалий розгляд справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову через зменшення емоційної прив`язки дитини до матері через відсутність спілкування.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v.Ukraine, №10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hant v.Ukraine, №31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 (заява №2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Одночасно, суд вважає, що вимога про зобов`язання відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 повернути малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_3 , до закінчення розгляду справи №308/4263/24, до задоволення не підлягає, так як така за своїм змістом є тотожною задоволенню заявлених позовних вимог.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене та те, що невжиття окремих заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті і набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог ефективний захист поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких ОСОБА_3 звернулася до суду, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеної заяви не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом, має короткостроковий характер та певну періодичність, мета яких забезпечення поновлення та підтримки контакту матері з дитиною на час розгляду спору по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задоволити частково.

Вжити заходи забезпечення позову наступним чином:

- заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення ОСОБА_3 перешкод у побаченнях, спілкуванні та проведені разом часу з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи №308/4263/24;

- встановити графік перебування малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із сторонами забезпечивши рівноцінний час перебування дитини з кожним із них до закінчення розгляду справи №308/4263/24;

- заборонити ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення розгляду справи №308/4263/24.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Позивач (відповідач за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач (позивач за зустрічною позовною заявою): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню з дня постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 23.05.2024.

Суддя Т.Р. Деметрадзе