Справа № 344/2911/24
Провадження № 2-о/344/118/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

В заяві вказано, що «… ОСОБА_2 звернулась до сервісного центру № 6 Пенсійного фонду із заявою щодо переходу з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника чоловіка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області заявниці відмовлено в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника. Рішення про відмову аргументоване тим, що заявницею не були надані документи, що засвідчують спільне проживання з померлим чоловіком - ОСОБА_3 . Фактично, заявниця із моменту переїзду до Івано-Франківська проживала разом із чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у вересні 2023 року переїхали в іншу квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Заявниця перереєструвала своє місце проживання за вищевказаною адресою, однак чоловік не зміг зареєструватися за новою адресою оскільки на той момент тяжко хворів що підтверджується виписками із медичної карти хворого. Факт спільного проживання можуть підтвердити сусіди ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_5 (паспорт № НОМЕР_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 ). Житло за цією адресою було місцем їх постійного проживання на той час, в ньому вони мали спільно організований побут, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доглядали один одного. До переїзду в м. Івано-Франківськ заявниця разом із померлим чоловіком проживала за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою виданою ПП «Управляючою компанією ЖЕД №10». Після смерті чоловіка вона втратила основне та істотне джерело доходів, за рахунок якого фактично існувала їх родина, оскільки, за життя заробітна плата чоловіка була значно більше, ніж її, та становила основне та істотне джерело їх спільного бюджету, фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка. Отже, для отримання пенсії по втраті годувальника заявниці необхідно встановити факт їх спільного проживання за однією адресою та факт перебування на утриманні. В позасудовому порядку це здійснити неможливо.

Тому позивач просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 01/03/1952 року народження РНОКПП НОМЕР_3 з її чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_5 з дня реєстрації шлюбу і до 31/12/2004, з 01/01/2005 по 01/04/2022 за адресою АДРЕСА_4 , з 01/04/2020 по день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 ; встановити факт перебування ОСОБА_2 01/03/1952 року народження РНОКПП НОМЕР_3 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /11/2023.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України до компетенції суду належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні заявник надала пояснення про те, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В ч. 1 ст. 75 СК України вказано, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

В судовому засіданні заявник надала пояснення про те, що перебувала на утриманні ОСОБА_6

Непрацездатними особами є, зокрема особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином саме на заінтересованих сторін на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів заявника. Однак заінтересовані особи, державні установи та їх представники не спростували заяву і її правові підстави позову.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити;

встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 з її чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_5 з дня реєстрації шлюбу і до 31/12/2004, з 01/01/2005 по 01/04/2022 за адресою АДРЕСА_4 , з 01/04/2020 по день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 ;

встановити факт перебування ОСОБА_2 01/03/1952 року народження РНОКПП НОМЕР_3 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /11/2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.