Справа № 635/7828/23
Провадження № 2/635/40/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 березня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання Дороніна А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління Служби безпеки України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
УСБУ в Харківської області через свого представника О.Костіна звернулося до Харківського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо -транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на користь Управління Служби безпеки України в Харківській області матеріальну шкоду у розмірі 116451,46 грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 18 лютого 2023 року о 15 год. 24 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Харкові, по вул.Волонтерській б.4/6, на регульованому перехресті з вул.Озерянська, при повороті ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 березня 2023 року по справі №642/1020/23 ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. На момент вчинення дорожньо -транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ НАСК «ОРАНТА», страховий поліс №АТ 2674779, яке здійснило страхову виплату в розмірі 101017 грн.70 коп. на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 (СТО, з яким УСБУ в Харківській області укладено договір на надання послуг з ремонту транспортних засобів). ФОП ОСОБА_4 02 березня 2023 року провів дефектовку пошкодженого автомобіля та виставив Управлінню рахунок №12 за відновлюваний ремонт автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER на загальну суму 235967,92 грн. Крім того, Управлінням було замовлено судовому експерту ФОП ОСОБА_5 та проведено транспортну товарознавчу експертизу та визначено суму матеріального збитку, нанесеного автомобілю VOLKSWAGEN TRANSPORTER д/н НОМЕР_2 , пошкодженому внаслідок ДТП 18.02.2023 року. Відповідно до висновку експерта №54В від 30.08.2023 року сума матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля складає 217469 грн.16 коп. Оскільки вина відповідача у скоєнні ДТП повністю встановлена, витрачені кошти на ремонт автомобіля підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, то з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами, визначеними у висновку товарознавчої експертизи у розмірі 217469,16 грн.-101017,70 грн.=116451,46 грн.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.
Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином у відповідності до ст..128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2023 року о 15 год. 24 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Харкові, по вул.Волонтерській б.4/6, на регульованому перехресті з вул.Озерянська, при повороті ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 березня 2023 року по справі №642/1020/23 ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER д/н НОМЕР_2 є УСБУ в Харківській області.
Вказаний автомобіль відповідно до довідки начальника фінансового відділу УСБУ в Харківській області Є.Верменика від 29.08.2023 року знаходиться на балансовому обліку Управління Служби безпеки України в Харківській області з 28.08.2019 року.
Відповідно до рахунку на оплату №12 від 02 березня 2023 року ФОП ОСОБА_4 сума відновлювального ремонту становить 235967,92 грн.
Згідно з висновком судового експерта Шаповалова В.І. за №54В від 30.08.2023 року за результатами транспортної товарознавчої експертизи сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER д/н НОМЕР_2 , номер шасі (VIN) НОМЕР_4 2019 року виготовлення, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 18.02.2023 року, складає 217469,16 грн. У звіті визначено вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні. У висновку також зазначена ремонтна калькуляція №27В від 23.05.2023, фототаблиця пошкоджень автомобіля, копія свідоцтва №109 про затвердження кваліфікації експерта ОСОБА_5 .
Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28,29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Судом встановлено, що предметом спору є відшкодування матеріальної шкоди через недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Відповідач до суду не з`явилась, відзиву на позов не надала, іншого не довела.
Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно частини 1 статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 несе відповідальність перед позивачем за шкоду, спричинену в результаті ДТП, яка сталася 18.02.2023 року, однак відповідальність відповідача згідно зі статтею 1194 ЦК України обмежена різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в даному випадку - різницею між вартістю відновлювального ремонту та виплатою страховика в сумі 116451,46 грн.
За таких обставин саме ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно змісту статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов Управління Служби безпеки України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Служби безпеки України в Харківській області матеріальну шкоду у розмірі 116451 (сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн. 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Служби безпеки України в Харківській області судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.00 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 13.03.2024 року.
Суддя С.А.Лук`яненко