Номер провадження: 22-з/813/145/24
Справа № 504/2787/14-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
14.05.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Бороган Валентин Володимирович про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У січні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», посилаючись на договір відступлення права вимоги від 08.04.2020 року, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія».
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «НАДРА» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» по цивільній справі № 504/2787/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №05/12/2007/840-К/1140 від 03.12.2007 року.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник Бороган Валентин Володимирович , подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року скасувати та відмовити ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Постановою Одеського апеляційного суду від 20.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник Бороган Валентин Володимирович - задоволено частково. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року - скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні - залишено без задоволення.
26.02.2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Бороган Валентин Володимирович подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 30 000 гривень, відповідно до договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 року.
Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що 24 березня 2023 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як клієнт, та Адвокатським бюро «БОРОГАН», як виконавцем, укладено договір № б/н про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до п. 2.1. якого адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту правову допомогу представництва інтересів Клієнта по цивільній справі № 504/2787/14-ц на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року. Згідно з п. 4.3. Договору за надання правової допомоги, яка є предметом Договору, виплата гонорару та винагороди, розмір якої зазначено у п. 4.1. цього Договору здійснюється протягом 30 календарних днів після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у розмірі 30 000 грн. Отже дана сума є фіксованою. 21 лютого 2024 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «БОРОГАН» було підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги. Згідно Акту у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1. Договору про надання правничої допомоги Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, формування правової позиції, підготовка апеляційної скарги, участь у судових засіданнях, з урахуванням їх очікування. У Клієнта претензій до якості виконання робіт немає.
До відповідної заяви адвокатом додано копію договору про надання правової допомоги № б/н від 24 березня 2023 року, копію акту приймання-передачі виконаної роботи № б/н від 21 лютого 2024 року, копію свідоцтва про право на зайнятість адвокатською діяльністю № 1544 від 27.04.2007 року та документи на підтвердження надіслання заяви з додатками учасникам справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки розгляд апеляційної скарги на ухвалу здійснювався з викликом учасників справи у судове засідання, то з метою додержання процесуальних прав сторін розгляд цієї заяви проводиться з повідомленням учасників справи.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 14.05.2024 року на 15:30 год. учасники справи не з`явилися, про причини неявки апеляційний суд в установленому порядку не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відео-конференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до наступного.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80, 89 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:
1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);
2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);
3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2023 року по справі № 390/1648/20 звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
У січні 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», посилаючись на договір відступлення права вимоги від 08.04.2020 року, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія».
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «НАДРА» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» по цивільній справі № 504/2787/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1140 від 03.12.2007 року.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник Бороган Валентин Володимирович , подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року скасувати та відмовити ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
В апеляційній скарзі адвокат вказав, що попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу складає 30 000 гривень та складаються з витрат на правничу допомогу адвоката. Адвокат також зазначив, що документальне підтвердження понесених витрат буде надано до суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК.
До даної апеляційної скарги адвокат додав ордер серії ВН № 1235793, що підтверджує повноваження адвоката Борогана В.В.на представництво інтересів ОСОБА_1 та ордер серії ВН № 1235794, що підтверджує повноваження адвоката Борогана В.В.на представництво інтересів ОСОБА_2 в Одеському апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 24.03.2023 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 року справу передано на розгляд колегії судді під головуванням судді Кутурланової О.В.
27.04.2023 року через засоби електронного зв`язку від адвокат Борогана В.В., як представника скаржників на електронну адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про долучення квитанції про сплату судового збору.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року за даною апеляційною скаргою у справі відкрито апеляційне провадження.
Відповідно розпорядження керівника апарату Одеського апеляційного суду від 14.06.2023 року № 5341 у справі призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Кутурланової О.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (зі змінами відповідно до рішення № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 року справу до розгляду передано колегії суддів під головуванням судді Таварткіладзе О.М.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2023 року (головуючий суддя Таварткіладзе О.М.) справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.
Судове засідання, яке було призначено на 24.10.2023 року не відбулось у зв`язку з залученням судді Таварткіладзе О.М. до проходження підготовки суддів судових палат у цивільних справах, відповідно до Календарного плану підготовки суддів для підтримки кваліфікації на 2023 рік та було відкладено на 20.02.2024 року.
20.02.2024 року адвокат Бороган В.В., як представник скаржників брав участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що тривало близько 15 хвилин.
Постановою Одеського апеляційного суду від 20.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник Бороган Валентин Володимирович - задоволено частково. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року - скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні - залишено без задоволення.
26.02.2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Бороган Валентин Володимирович подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 30 000 гривень, відповідно до договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 року.
Згідно наданих адвокатом доказів вбачається наступне.
Так, згідно п. 1.1., 2.1. Договору про надання правничої допомоги № б/н від 24 березня 2023 року, що укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як клієнт, та Адвокатським бюро «БОРОГАН» (далі - договір від 24 березня 2023 року), передбачено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту правову допомогу представництва інтересів Клієнта по цивільній справі № 504/2787/14-ц за позовом ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1140 від 03.12.2007 року на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року.
Відповідно до п. 4.1. Договору від 24 березня 2023 року, за надання правової допомоги, що є предметом Договору, згідно з п. 2.1. цього Договору, АБ Клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 30 000 гривень.
Згідно з п. 4.3. Договору від 24 березня 2023 року за надання правової допомоги,яка є предметом Договору, виплата гонорару та винагороди, розмір якої зазначено у п. 4.1. цього Договору здійснюється протягом 30 календарних днів після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у розмірі 30 000 грн. Отже дана сума є фіксованою.
21 лютого 2024 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «БОРОГАН» було складено та підписано акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 24 березня 2023 року. Згідно Акту у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1. Договору від 24 березня 2023 року Адвокатським бюро виконані, а Клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів; формування правової позиції; підготовка апеляційної скарги; участь у судових засіданнях, з урахуванням їх очікування.
Як встановлено з Акту від 21 лютого 2024 року всього за виконану роботу Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському бюро протягом 30 календарних днів після після розгляд судом справи за позовом ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 05/12/2007/840-К/1140 від 03.12.2007 року на ухвалу Комінтернівського райсуду Одеської області від 13 лютого 2023 року, винагороду у розмірі 30 000 грн.
У Клієнта претензій до якості виконання робіт немає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходить з наступного.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Встановлено, що в апеляційній скарзі представник скаржників - адвокат Бороган В.В., вказав попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 гривень, що складаються з витрат на правничу допомогу адвоката та зазначив, що документальне підтвердження понесених витрат буде надано до суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК.
20.02.2024 року апеляційним судом за результатом перегляду справи ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник Бороган Валентин Володимирович - задоволено частково. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року - скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні - залишено без задоволення. Тобто мета надання адвокатом Бороганом В.В. правової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції досягнута.
26.02.2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Бороган Валентин Володимирович подав заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а також подав докази таких витрат.
Оскільки сплив встановленого процесуальним законом 5-ти денного строку після ухвалення 20.02.2024 року Одеським апеляційним судом судового рішення у справі, припав на неділю 25.02.204 року (вихідний день), внаслідок чого згідно з ч. 3 ст. 124 ЦПК України останнім днем такого процесуального строку є перший після нього робочий день, тобто в даному випадку 26.02.2024 року.
Заява про ухвалення додаткового рішення була подана саме 26.02.2024 року, тобто в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
За таких обставин, наявні підстави для стягнення з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на користь скаржників витрат на правничу допомогу.
Як вже зазначалось, основними критеріями визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При вирішенні питання щодо розподілу вказаних витрат суд апеляційної інстанції враховує, що предметом оскарження є ухвала суду першої інстанції, постановлена на стадії виконання судового рішення, пов`язана з питанням заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, а не по суті спору між сторонами. Апеляційна скарга на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 лютого 2023 року подана та підписана представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатом Бороганом В.В., який представляв інтереси скаржників у суді першої інстанції, тобто знайомий з матеріалами справи та у нього наявна сформована позиція по справі, яка викладена представником при розгляді справи у суді першої інстанції.
Справа до розгляду в суді апеляційної інстанції призначалась двічі: на 24.10.2023 року та на 20.02.2024 року.
Судове засідання, що було призначене на 24.10.2023 року, не відбулось та матеріали справи не містять доказів прибуття адвоката Борогана В.В. в цей день до Одеського апеляційного суду з метою взяти участь у такому судовому засіданні, доказів протилежного адвокатом не подано.
Судове засідання, що було призначене на 20.02.2024 року, в якому приймав участь адвокат Бороган В.В., як представник скаржників, та в якому було розглянуто справу, з урахуванням часу перебування колегії суддів у нарадчій кімнаті тривало біля 15 хвилин.
Приймаючи до уваги критерії розумності і співмірності судових витрат, апеляційний суд зазначає, що вказані представником скаржників витрати до стягнення з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», зокрема на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 30 000 грн, є такими, що у повній мірі не відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру.
Як вже зазначалось, адвокат Бороган В.В. представляв інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у суді першої інстанції у цій справі і є обізнаним із законодавством, яким врегульовуються спірні правовідносини та судовою практикою, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання адвокатом послуг в межах їх повторного вивчення.
Ураховуючи те, що надання усної консультації, вивчення документів, формування правової позиції по даній справі, а також, підготовка апеляційної скарги, не вимагали великого обсягу аналітичної й технічної роботи, приймаючи до уваги співмірність складності справи та наданих адвокатом обсягом послуг, а також кінцевий результат розгляду справи, апеляційний суд вважає справедливим стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія»на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії апеляційного провадження, у розмірі 15 000 гривень.
За таких підстав, колегія суддів, з огляду на подані представником скаржників у справі докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, застосувавши принцип співмірності відповідно до статті 137 ЦПК України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її складність, доходить висновку про часткове задоволення заяви представника скаржників про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Бороган Валентин Володимировичпро стягнення правничої допомоги - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову.
В іншій частині заяви - відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складено: 21.05.2024 року.
Головуючий О.М. Таварткіладзе
Судді: А.П. Заїкін