КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4017/21
Провадження № 2-р/488/1/24
УХВАЛА

Іменем України

20.05.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши заяву старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про роз`яснення рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.05.2023 року у цивільній справі № 488/4017/21,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 р. на адресу суду надійшла заява старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Любові Вівсяни про роз`яснення рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.05.2023 року по справі № 488/4017/21.

У своїй заяві старший державний виконавець зазначила, що у Корабельному відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження № 72676025 з примусового виконання виконавчого листа Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.08.2023 за № 2/488/385/23 (488/4017/21).

Резолютивна частина виконавчого документа встановлює: Відновити первісну межу земельної ділянки АДРЕСА_1 відповідно до первісного плану Поквартальної зйомки до Рішення № 364 від 25.12.1964 року виконкому Жовтневої райради депутатів трудящих, а саме: встановити межу з відступом - 1,20 м. від правої зовнішньої стіни житлового будинку АДРЕСА_1 в бік земельної ділянки № НОМЕР_1 .

Державний виконавець зазначила, що зі змісту вказаної резолютивної частини випливає, що судом ухвалено рішення про відновлення межі земельної ділянки однак, вважає, що є незрозумілим на яку сторону покладається зобов`язання такого відновлення та за рахунок якої сторони мають бути здійснені відповідні дії.

Посилаючись на вказані обставини, заявник звернулася в суд з проханням надати роз`яснення щодо того, на яку сторону покладається зобов`язання такого відновлення та за рахунок якої сторони мають бути здійснені відповідні дії.

В судове засідання представник заявника не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини його неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом було встановлене наступне.

16.05.2023 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва була розглянута цивільна справа № 488/4017/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення межі земельної ділянки та за результатами розгляду якої було ухвалено заочне рішення.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив суд відновити первісну межу земельної ділянки АДРЕСА_1 відповідно до первісного плану Поквартальної зйомки до Рішення № 364 від 25.12.1964 року виконкому Жовтневої райради депутатів трудящих, а саме: встановити межу з відступом - 1,20 м. від правої зовнішньої стіни житлового будинку АДРЕСА_1 в бік земельної ділянки № НОМЕР_1 . Усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 , зобов`язавши відповідача ОСОБА_2 перенести дерево «горіх», яке розташоване на відстані двох метрів від зазначеного будинку в глиб її городу або знищити. Стягнути з відповідача понесені ним витрати.

За результатами розгляду даної позовної заяви вимоги позивача ОСОБА_1 були задоволені судом частково, зокрема вимоги щодо відновлення первісної межі земельної ділянки АДРЕСА_1 , а також усунення перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 були задоволені повністю; вимоги щодо відшкодування позивачу понесених останнім витрат, пов`язаних з розглядом справи, задоволені частково.

Вказане рішення набрало законної сили 16.06.2023 р. та по справі видані виконавчі листи для пред`явлення їх на примусове виконання.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як диспозитивність.

Вказані правові норми, з одного боку, покладають на державного виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а з іншого боку - наділяють державного виконавця певними дискреційними повноваженнями щодо самостійного визначення видів і обсягу виконавчих та інших процесуальних дій, а також строків їх вчинення.

У частинах 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Суд, виконуючи завдання цивільного судочинства, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, тобто, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Проаналізувавши викладені обставини, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють дані правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного суду України Про судове рішення в цивільній справі № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України (2001 р.) слідує, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Враховуючи наведене і те, що резолютивна частина заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.05.2023 року викладена в чіткій формі та в межах заявлених ОСОБА_1 вимог, останнє є зрозумілим, а доводи заявника старшого державного виконавця щодо необхідності визначення судом сторони, на яку покладається обов`язок відновлення меж земельної ділянки та визначення сторони за рахунок якої такі дії мають бути здійснені, не можуть вирішуватись в порядку ст. 271 ЦПК України, оскільки потребують зміни змісту судового рішення, так як торкаються питань, які не були предметом судового розгляду, що є неприпустимим, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись ст. 271, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про роз`яснення рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.05.2023 року у цивільній справі № 488/4017/21 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Суддя: Я. А. Чернявська