Справа № 950/522/24
Номер провадження 2/950/292/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря - Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування з ОСОБА_2 у шлюбі, 22.11.1996 року ними був придбаний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 .

На початку 2024 року позивачка вирішила скласти заповіт, яким заповідати своїй дочці ОСОБА_4 належну їй частину вказаного нерухомого майна.

Проте, звернувшись до Лебединської нотаріальної контори Сумської області для оформлення заповіту, ОСОБА_1 дізналася, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 за її згодою був подарований ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 04.05.1999 року.

Позивачка вважає, що на момент укладення вказаного договору вона за станом здоров`я не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Тому ОСОБА_1 звернулася до суду та просила визнати недійсним договір дарування від 04.05.1999 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання теж не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З паспорта, картки, свідоцтва (а.с. 5-6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З паспортів, картки, довідки (а.с. 7-10), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачами є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

З договору, виписки з протоколу (а.с. 11-13), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 22 листопада 1996р. між Держплемзаводом «Михайлівка», як продавцем та ОСОБА_2 , як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними спорудами (надалі - Договір), у відповідності яким він придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 . Даний Договір було посвідчено державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстровано за № 1-1423.

З договору (а.с. 14), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 04 травня 1999р. між ОСОБА_2 , як дарувателем та ОСОБА_3 , як обдарованим був укладений договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , в свою чергу, надала згоду на дарування такого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

З витягу (а.с. 15), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 327558611 від 30 березня 2023р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 згідно рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області Зеленою Ларисою Борисівною індексний номер 67003267 від 30 березня 2023р., номер запису про інше речове право 49758549.

З виписок (а.с. 16-19), досліджених в судовому засіданні вбачається, що з 05.06.1998 року по 10.07.1998 року, з 10.05.1999 року по 10.06.1999 року та з 03.03.2000 року по 07.04.2000 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у лебединській ЦРЛ з психічними захворюваннями.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що під час перебування з ОСОБА_2 у шлюбі, 22.11.1996 року позивачкою та Віповідачем-1 був придбаний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 .

На початку 2024 року позивачка вирішила скласти заповіт, яким заповідати своїй дочці ОСОБА_4 належну їй частину вказаного нерухомого майна.

Проте, звернувшись до Лебединської нотаріальної контори Сумської області для оформлення заповіту, ОСОБА_1 дізналася, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 за її згодою був подарований ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 04.05.1999 року.

Позивачка вважає, що на момент укладення вказаного договору вона за станом здоров`я не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Вказані обставини матеріалами справи та не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно ст.55 Цивільного кодексу УРСР угода, укладена громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною за позовом цього громадянина.

Якщо така угода визнана недійсною, то кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі відшкодувати його вартість.

Стороні, яка в момент укладення угоди не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними, відшкодовуються другою стороною понесені витрати, втрата або пошкодження її майна, якщо вона знала або повинна була знати про такий стан особи, що уклала з нею угоду.

Згідно ч.1 ст.59 Цивільного кодексу УРСР угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні не були спростовані доводи позивачки про необхідність визнання договору дарування недійсним, так як це стверджуються письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні та не оспорюються відповідачами.

Тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 12, 76-80, 200, 258-259, 263-265, ч. 2 ст. 315, 316 ЦПК України, ст.ст. 4, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 48, 55, 56, 59, 60, 227, 243, 244 ЦК УРСР, ст.ст. 22, 23 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст.ст. 2 - 4, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійснимзадовільнити.

Визнати недійним Договір дарування від 04 травня 1999р., посвідчений державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №1-828, укладений між ОСОБА_2 , як дарителем та ОСОБА_3 , як обдарованим щодо дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 згідно рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області Зеленої Лариси Борисівни індексний номер 67003267 від 30 березня 2023р., номер запису про інше речове право 49758549.

Повне рішення виготовлено 08.03.2024 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО