Справа № 615/2368/23
Провадження № 2/615/81/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Левченка А. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлович В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Валки за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, що належить до колгоспного типу двору, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на день набрання чинності Законом України «Про власність» в будинку були зареєстровані та проживали: голова сім`ї - померла ОСОБА_7 , позивач разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які виїхали на навчання до учбових закладів, членами колгоспного двору не були, спільного господарства не вели та до колгоспного двору не поверталися. Також, у будинку був зареєстрований ОСОБА_10 , який в 1994 році вибув до с. Кобзарівка Валківського району Харківської області. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є позивач.

При зверненні до державного нотаріуса Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я. щодо оформлення спадкових прав, позивачу надано інформацію, що в нотаріальному порядку оформити спадкові права на вищезазначений житловий будинок неможливо, у зв`язку з тим, що будинок належав до колгоспного типу двору та за життя голови (власника) не був оформлений на робочий тип двору, документ про право власності на це нерухоме майно відсутній.

З урахуванням уточнених позовних вимог від 16 лютого 2024 року просить визнати за

ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року витребувано з Валківської державної нотаріальної контори Харківської області належним чином завірену копію спадкової справи № 71/2009, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідачів задоволено. Залучено до участі у справі у якості співвідповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Продовжено підготовче провадження до 25 березня 2024 року.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року продовжено підготовче провадження до 27 березня 2024 року включно. Клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано від Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, повідомляє, що не була членом колгоспного двору та не брала участі у веденні спільного господарства із ОСОБА_7 . До заяви долучено копії свідоцтва про шлюб на підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та зазначає, що не був членом колгоспного двору та спільного господарства із ОСОБА_7 не вів.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві зазначила, що є донькою ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який за життя не був членом колгоспного двору. Також зазначено, що є єдиним спадкоємцем після смерті батька, членом колгоспного двору не була, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. До заяви долучено копію свідоцтва про шлюб на підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10 .

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, повідомляє, що не був членом колгоспного двору та спільного господарства із ОСОБА_7 не вів.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або законом (ст. 1217 ЦК України)

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст. 1296 ЦК України).

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки села Сенькове Куп`янського району Харківської області є ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Сеньківською сільською радою Куп`янського району Харківської області 26 травня 1956 року.

02 березня 1974 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданим Благодатнівським РАЦС Валківського району Харківської області. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 ».

Батько позивачки, ОСОБА_16 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 61 років, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 квітня 2018 року (повторно), відповідний актовий запис № 28.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років, про що складено відповідний актовий запис № 33.

На виконання ухвали Валківського районного суду Харківської області від 23 січня 2024 року завідувачем Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я. долучено до матеріалів справи копію спадкової справи № 71/2009 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 відкритої на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України.

14 грудня 2023 року вих № 1455/02-14 завідувачем Валківської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_19 позивачу повідомлено, що до складу спадкового майна входить зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З наданих до нотаріальної контори технічного паспорта, виготовленого 14 вересня 1988 року Валківським міжміським бюро технічної інвентаризації, технічного паспорта виготовленого 22 листопада 2017 року КП «Валківське БТІ», інформаційної довідки № 02-08/104 від 21 лютого 2018 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого 31 травня 1988 року виконкомом Сніжківської сільської ради народних депутатів Валківського району вбачається, що вказаний житловий будинок належить до колгоспного двору та за життя голови двору ОСОБА_7 не був переоформлений з колгоспного типу двору на робочий тип двору і відповідно не був належним чином зареєстрований згідно законодавства, що діяло до 01 січня 2013 року.

Роз`яснено, що в нотаріальному порядку оформити спадкові права на зазначений житловий будинок неможливо, у зв`язку з тим, що будинок належав до колгоспного типу двору та за життя голови (власника) не був оформлений на робочий тип двору, документ про право власності на це нерухоме майно відсутній. На даний час документ, що стверджує право власності на вказаний житловий будинок, не може бути виданий у зв`язку зі смертю власника ОСОБА_7 , майнові права інших членів колгоспного двору (у разі наявності таких) не визначені.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 688/21/17-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 454/1187/17-ц.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке зберіглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі № 713/1310/17-ц.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу.

Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Члени колгоспу, які працюють у міжгосподарських організаціях, відносяться до суспільної групи колгоспників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого виконкомом Сніжківської сільської Ради народних депутатів Валківського району Харківської області 31 травня 1988 року на підставі рішення виконкому Валківської районної Ради народних депутатів № 230 від 24 травня 1988 року з якого вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в цілому дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 .

В інформаційній довідці КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» № 02-08/104 від 21 лютого 2018 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 71/2009 зазначено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 31 травня 1988 року в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 111 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого виконкомом Сніжківської сільської Ради народних депутатів 31 травня 1988 року на підставі рішення виконкому Валківської районної Ради народних депутатів № 230 від 24 травня 1988 року за власником ОСОБА_7 - голова колгоспного двору (частка 1).

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що ОСОБА_7 на момент смерті належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1

Згідно інформаційної довідки Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області № 02-23/202 від 06 квітня 2018 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою також проживали і були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За відомостями наявними у витязі з погосподарської книги (особовий рахунок № НОМЕР_5 ) наданим Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області (вих. № 02-21/743 від 17 жовтня 2017 року) станом на 16 грудня 1993 року до списку членів господарства відносились ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 голова колгоспного двору: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 донька; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 онука; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 онук; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - онук, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - зять; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -онука.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 про що свідчить копія актового запису про смерть № 32 від 17 листопада 2003 року долучена до матеріалів справи Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали суду від 25 березня 2024 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76857422 від 06 травня 2024 року, за параметрами пошуку ОСОБА_10 інформація відсутня.

ОСОБА_20 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_21 у своїх письмових заявах про визнання позову зазначили, що не були членом колгоспного двору та та не брали участі у веденні спільного господарства із ОСОБА_7 .

Зазначені обставини не спростовані матеріалами справи та не заперечувались учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема, ст.1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

Ураховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але оформити своє право на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в нотаріальному порядку не має можливості, невизнане право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженкою села Сенькове Куп`янського району Харківської області, громадянкою України, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач Валківська міська рада Богодухівського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська обл., Богодухівський район, м. Валки, вул. Харківська, буд.16.

Повне рішення складено 24 травня 2024 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко