Провадження №2-о/521/117/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона з ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з 30.08.1980р. по 29.03.1989р., від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_2 . 29.03.1989 року вищезазначений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано та вона повернула собі дівоче прізвище ОСОБА_5 (Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1 ). Після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_3 продовжували проживати як одна сім`я, виховувати сина, вести спільне господарство, мали спільний бюджет та узгоджували всі сімейні питання. 08.09.1995 року ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,006 га. на території Калинівської сільської ради для ведення садівництва. Згодом, а саме 03.02.1996 року вони знову уклали шлюб, при цьому заявниця залишила прізвище ОСОБА_5 (Свідоцтво про одруження НОМЕР_2 ). ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення факту проживання однією сім?єю, як дружини та чоловіка потрібне для подальшого оформлення заявником спадщини, що належала ОСОБА_3 , а саме земельної ділянки для ведення садівництва на території Калинівської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області, садовий масив «Тилигульський-7», садівниче товариство «Станконормаль», АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_6 підтримали заяву та просили встановити факт постійного проживання однією сім`єю заявника та померлого ОСОБА_3 з 1980 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа в призначене судове засідання не з`явився, раніше надавав до суду заяву, де підтримав заявлені вимоги.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що 30.08.1980 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, яка після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.08.1980р., серія НОМЕР_3 .

В період вказаного шлюбу 07.10.1981р. народився ОСОБА_2 , відповідно до паспорта громадянина України.

29.03.1989р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано та остання повернула собі дівоче прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.03.1989р., серія НОМЕР_4 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія ОД 13-805, виданого Калинівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 08.09.1995 року ОСОБА_3 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,006 га. на території Калинівської сільської ради для ведення садівництва.

03.02.1996 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 знову уклали шлюб відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , при цьому остання залишила прізвище ОСОБА_5 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.01.2009 року по справі № 2о-50/2009 вказано помилкове написання прізвища ОСОБА_3 , як « ОСОБА_8 » та підтверджено, що саме за ним визначене право власності на земельну ділянку, яка зазначена у державному акті на право приватної власності на землю Серія ОД 13-805 від 08.09.1995 року.

Згідно із витягу з рішення №29 Виконавчого комітету Калинівської сільської ради Комінтернівського району від 26.06.2012 року «Про присвоєння юридичної адреси (місцезнаходження)», присвоєно юридичну адресу (місцезнаходження) земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ОД № 13-805: Калинівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, садовий масив «Тилигульський-7», садівниче товариство «Станконормаль», вулиця Сонячна, № 178.

Довідкою, виданою головою Правління садового масиву «Тилигульський 7» вказано, що земельна ділянка № НОМЕР_5 знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , що саме вона сплачує членські внески з 2020 року і заборгованості за ділянкою не має.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_6 , виданого 20.03.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У довідці, яку підписали свідки (сусіди), які проживають в тому ж будинку, що й заявниця зазначено, що ОСОБА_9 (місце проживання АДРЕСА_3 ), ОСОБА_10 (місце проживання АДРЕСА_4 ), ОСОБА_11 (місце проживання АДРЕСА_5 ) підтверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом однією сім?єю з 1980 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата смерті) за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Таранської А.М., зазначено, що нотаріусом спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася та відсутня будь-яка інформація про відмову у відкритті спадкової справи.

На наданих заявником фотографіях, які долучені до матеріалів справи, зображені померлий ОСОБА_3 та заявник у різні періоди часу.

Допитана в судовому засіданні свідок заявника ОСОБА_12 пояснила, що живе з народження по АДРЕСА_6 і вона знала їх як сімейну пару, оскільки вони завжди були разом, вели спільне господарство, проживали вони по АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_3 захворів, за ним доглядала заявник, готувала їжу, купувала ліки. Вони завжди мирно жили і не сварилися.

Допитаний в судовому засіданні свідок заявника ОСОБА_13 , зазначив, що проживає по АДРЕСА_7 , пояснив, що знав ОСОБА_14 , що знає заявника та їх сина ОСОБА_15 . Сказав, що вони жили з 1986 року як звичайна сім`я: вели спільний побут, набули майно, дитину спільно виховували.

Також допитаний у судовому засіданні свідок заявника ОСОБА_16 пояснила, що живе по АДРЕСА_8 з 1999 року, знає що жили в кв. АДРЕСА_9 заявник з ОСОБА_14 та їх син ОСОБА_15 , зазначає, що вони завжди були разом. Коли ОСОБА_14 помер, то заявник його поховала.

Допитаний в судовому засіданні свідок заявника ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_3 , пояснила, що знає заявника ще з 1979 року та зазначила, що заявник з ОСОБА_14 і сином ОСОБА_15 проживали по АДРЕСА_2 та були звичайною сім`єю, вели спільний побут, мали спільний бюджет, виховували сини ОСОБА_15 , коли помер ОСОБА_14 , то заявник з сином його поховали.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Згідно зі cт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України):

- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;

- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;

- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;

- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» під час вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/38043/17 у постанові від 05.06.2019р.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Таким чином, у зазначеній справі підлягали встановленню, як факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання з 1980 року по 19.03.2020 року. За весь час проживання спільно чи в офіційно оформленому шлюбі чи будучи офіційно розлученими, спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не припинялось, починаючи з укладення першого шлюбу 30.08.1980 року до самої смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, надані зі сторони заявника на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 доведений в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно п.5 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість задоволення його заяви в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1259, 1264, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 76-78, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, проживання однією сім?єю, як дружина та чоловік, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , в період з 1980 року по 19.03.2020 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 травня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН