Справа № 592/4020/24
Провадження № 6/592/74/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянув у судовому засіданні подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Таран І.М. про примусове проникнення до житла боржника,

у с т а н о в и в :

12.03.20254 до суду надійшло подання старшого державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке обґрунтоване тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 57566272 з примусового виконання судового наказу Білопільського районного суду Сумської області №573/1904/18 від 29.10.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Боржник рішення в повному обсязі не виконує, наявна заборгованість по аліментах в розмірі 31 043,53 грн. На виклики державного виконавця Горобець Р.О. не з`являється, при виході за місцем реєстрації боржника державному виконавцю не надано доступу до помешкання.

Посилаючись на вказані обставини, з метою виявлення, опису та подальшої реалізації майна для фактичного виконання рішення суду, державний виконавець просить суд дозволити примусове входження до житлового помешкання боржника ОСОБА_1

13.03.2024 на адресу суду старший державний виконавець Таран І.М. надіслала клопотання про проведення судового розгляду у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця (ч.2 ст.439 ЦПК України).

Судом встановлено, що виконанні у Ковпаківському відділі ДВС у м. Суми перебуває виконавче провадження № 57566272 з примусового виконання судового наказу Білопільського районного суду Сумської області №573/1904/18 від 29.10.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавче провадження відкрито 01.11.2018.

Постановами державного виконавця від 06.03.2019 ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання; у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

08.12.2023 державним виконавцем здійснено вихід за адресою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) з метою перевірки майнового стану боржника, однак останнього не вдалось виявити, оскільки на стук у ворота ніхто не відреагував, про що складений відповідний акт державного виконавця.

З довідки бухгалтера АТ «СМНВО-Інжиніринг» від 16.02.2024 вбачається, що аліменти та заборгованість з ОСОБА_2 станом на 01.12.2023 утримані повністю, проте деякі суми не перераховані на депозитний рахунок Ковпаківського відділу ДВС.

З відповіді ДПС України від 19.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 з 20.11.2018 по 19.02.2024 державний кордон України не перетинав.

19.02.2024 державним виконавцем направлено боржнику ОСОБА_2 виклик про явку до відділу 26.02.2024 о 10:00 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183 КУпАП та надання квитанцій про сплату заборгованості по аліментах. Боржник у вказаний час не з`явився, про що складений відповідний акт державного виконавця.

З відповіді ПФУ від 29.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 отримує заробітну плату в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг».

З відповіді МВС України від 28.02.2024 вбачається, що відсутні відомості про зареєстровані за ОСОБА_2 транспортні засоби.

З відповіді ДФС України від 28.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку, як фізична особа-підприємець, відкритих рахунків немає.

У відповідності до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.311 ЦК України визначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до пунктів 4, 13, ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Аналіз положень ЗУ «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи до іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Водночас, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник ОСОБА_2 був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна, яке можливо перебуває у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені останньому. В долучених до клопотання матеріалів виконавчого провадження відсутні докази на підтвердження отримання боржником вимог державного виконавця про необхідність з`явитися на місце вчинення виконавчих дій.

Отож, матеріали подання не містять доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до житлового приміщення.

Наявний в матеріалах подання акт державного виконавця від 08.12.2023 складений у відсутності понятих, що дає висновок про те, що у вказану дату державний виконавець можливо і мав намір провести виконавчі дії з метою опису, арешту, вилучення і передачі майна боржника, однак процесуальне оформлення неможливості їх вчинення свідчить про те, що такі не могли відбутися в силу порушення процедури їх проведення.

Також матеріали подання не містять документального підтвердження щодо належності на праві власності боржнику ОСОБА_2 будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; щодо проживання боржника за вказаною адресою на даний час, що в разі надання доступу на примусове входження може призвести до порушення прав власників та користувачів приміщення, дозвіл на проникнення до якого просить державний виконавець.

Інших доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що ним чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до його житла, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску виконавця до житла чи іншого володіння особи, виклики, які скеровувалися боржнику, про явку до виконавця та копії повідомлень про вручення зазначених документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, державним виконавцем до подання не надано, як і не надано доказів того, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Таран І.М. про примусове проникнення до житла боржника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Таран І.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Шияновська