(2/199/883/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення борг за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу за договором позики в загальному сумі 125652,00 грн., інфляційних витрат в розмірі 43686,10 грн., 3 % річних в розмірі 8675,15 грн., а також судові витрати по справі. У підтвердження позовних вимог зазначив, що 22 січня 2021 року він надав відповідачу грошові кошти в розмірі 125652,00 грн., що підтверджується договором позики від 22.01.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. за реєстровим № 89. Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти до 22.07.2021 року. Однак у вказаний строк відповідач грошові кошти не повернув, від виконання зобов`язань ухиляється. У зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 125652,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 43686,10 грн., 3 % річних в розмірі 8675,15 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі.

Позивач до судового засідання не з`явився, про дату та слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та слухання справи повідомлений належним чином, правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 22.01.2021 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав позику в розмірі 125652,00 грн. та зобов`язався повернути позику 22 липня 2021 року. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. за реєстровим № 89.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи факт укладення договору позики між сторонами, з відповідача підлягає стягненню сума позики в розмірі 125652,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 43686,10 грн., 3 % річних за період з 23.07.2021 року по 09.11.2023 року в розмірі 8675,15 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, а потім був подовжений відповідно до:Указу Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, - з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб;Указу Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, - з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб;Указу Президента від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, - з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, - з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, - з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, - з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, - з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, - з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ (до 15.02.2024). Указом від 6 листопада 2023 року № 735/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3430-IX), продовжити з 14 лютого 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Тож до цих правовідносин підлягає застосуванню пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому підстав для нарахування 3% річних та інфляційних витрат після 24 лютого 2022 року немає.

Тож, з урахуванням того, що залишається невиплаченим з 23.07.2021 року, то стягненню з відповідача підлягають 3% річних за період з 23.07.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 2230,75 грн., а також інфляційне збільшення боргу з 01.08.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 7987,02 грн. Отже загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 125652,00 (сума боргу) + 7 987,02 (інфляційне збільшення) + 2 230,75 (3 % річних) = 135869,77 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1086,96 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,141,200,263-265 ЦПК України, ст.ст. 1046-1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення борг за договором позики,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 22 січня 2021 року в розмірі 125652,00 грн., інфляційні збитки в розмірі 7 987,02 грн., 3% річних у розмірі 2 230,75 грн., а всього 135869,77 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1086,96 грн., а всього 136956 (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 73 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко