печерський районний суд міста києва
пр. № 2-9007/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих підтопленням,

УСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 26 листопада 2024 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачеві ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову вказано, що з врахуванням поведінки відповідачів і їхніх попередніх заяв, існує об`єктивна ймовірність, що після отримання примірнику позову, вони перепишуть майно на третіх осіб, що значно утруднить стягнення з них коштів. Адже у такому випадку відповідачі можуть фактично уберегти право користування квартирою АДРЕСА_2 , але убезпечать своє майно від стягнення. Реальна загроза невиконання відповідачами рішення суду, у випадку задоволення позову, підтверджується відсутністю наміру у відповідачів відшкодовувати завдані позивачеві збитки, бо відповідачі себе вважають невинуватими і хочуть перекласти вирішення проблеми підтопу на постраждалого позивача, що підтверджується листуванням між адвокатом Павловою Н. та адвокатом Каплею О. Така позиція відповідача ОСОБА_2 чітко окреслена у листі від 12.09.2024 №12/09/2024 за підписом адвоката Капля О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , у якому адвокат вказав, що на його думку, висновок про винність дій його клієнта є передчасним, а ймовірною причиною пожежі 08 березня 2024 року, внаслідок якого стався підтоп, є аварійний режим електромереж.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи у межах порушеного питання, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається спір у сторін виник через збитки, яких зазнала позивач, у зв`язку із затопленням своєї квартири АДРЕСА_3 з квартири поверхом вище - АДРЕСА_1 , 1/3 частка якої належить відповідачеві ОСОБА_2 .

Позивач просить у позовній заяві стягнути з відповідачів солідарно суму матеріальних збитків, завданих підтопом квартири АДРЕСА_4 , у розмірі 406 000, 00 грн.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом досліджено та зазначається, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, не є співмірним до заявленої вимоги позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих підтопленням, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя І. В. Литвинова