БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/3000/23
Провадження № 2/497/188/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21.05.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши за відсутністю сторін заочно у приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності, третя особа - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 року представник позивач, яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності за р.№1908 від 08.07.2023р., звернулася до суду з уточненим позовом, яким просить припинити та скасувати право власності відповідача ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 1 / 4 частина вище вказаного житлового будинку, на підставі свідоцтва на право власності від 30.08.2023р.

Представник позивача посилається на те, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 24.05.2023р. позов ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування був задоволений частково, а саме, - припинено та скасовано право власності відповідача ОСОБА_2 на 3 / 4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також припинено та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №29192770 від 28.11.2018р. про право власності відповідача ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок; крім того, визнано у порядку спадкування за позивачем ОСОБА_1 , право власності на 1 / 4 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, які він успадкував після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншій частині позовних вимог було відмовлено. Позивач ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності на частину вказаного будинку, але державний реєстратор відмовив позивачу у зв`язку з тим, що припинено та скасовано право власності відповідача ОСОБА_2 на 3 / 4 частини житлового будинку, а припинено та скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №29192770 від 28.11.2028р. про право власності - стосовно всього житлового будинку, тобто, на думку реєстратора, неможливо скасувати запис, якщо не скасовано право власності в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 надав для реєстрації права власності на вказаний будинок державному реєстратору неправомірні документи та зареєстрував за собою право власності на весь вказаний будинок, чим порушив права власності інших - третіх осіб. Оскільки має місце неправомірна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок, на думку позивача єдиною можливістю захисту його, позивача прав, - є звернення до суду з цим позовом.

Позивач та його предтавник до суду не прибули, в позовній заяві просять розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки за місцем проживання, судову повістку не отримав, відмовився, що підтверджується відміткою листоноші на конверті, який повернувся до суду, причини своїх неявок суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень щодо цього позивача.

Представник третьої особи - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - до суду не прибув, надав заяву про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутністю.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що встановлений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірна нерухомість розташована на АДРЕСА_1 (а.с.5-7);

- згідно свідоцтва про право власності від 30.08.2003. р.№233, власниками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - є по 1 / 4 частині кожен: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а.с.8);

- згідно інформаційної довідки за №358892251 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_6 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про речове право внесені 28.11.2018р. за №29192770 на підставі технічного паспорту від 30.10.2018, рішення виконкому місцевої ради депутатів від №68 від 03.11.2018, та ін. ( а.с.9);

- рішенням Болградського районного суду Одеської області від 24.05.2023р. у справі №497/2572/22 - було припинено та скасовано право власності відповідача ОСОБА_2 на 3 / 4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та припинено і скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №29192770 від 28.11.2018р. про право власності відповідача ОСОБА_2 на весь вище вказаний житловий будинок, а також визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1 / 4 частину вищевказаного домоволодіння у порядку спадкування майна його матері - ОСОБА_4 , - яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-12);

- згідно довідки Болградського БТІ за №139 від 14.07.2022р. право власності на цей житловий будинок станом на 31.12.2012 року було зареєстроване за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 - по 1 / 4 частині за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2003р., виданого Кубейською (Червоноармійською) сільською радою, Болградським Бюро технічної інвентаризації за № 412 від 30.08.2003 року (а.с.13);

- згідно рішення про відмову у державної реєстрації прав та їх обтяжень (від 30.10.2023р. за №69972148) позивачу відмовлено у державної реєстрації права власності на 1 / 4 частину спірного вищевказаного житлового будинку, - у зв`язку з тим, що рішенням суду від 24.05.2023р. припинено та скасовано право власності відповідача ОСОБА_2 на 3 / 4 частини житлового будинку, а запис в Державному реєстрі речових прав на це нерухоме майно припинено та скасовано на весь житловий будинок, а тому скасування запис неможливо через те, що не скасовано право власності в повному обсязі (а.с.15);

- відповідно до заяви представника відповідача - Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - третя особа вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.1ст.393 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Частиною 2 цієї статті визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст.334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

За змістом п.1ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.11 зазначеного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. А, ч.2ст.26 цього ж Закону (в редакції до 16.01.2020р., яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення державного реєстратора), - було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування, наступним чином: в разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, що передбачений ст.37ч.6п.2пп"а" цього Закону, - до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013р., або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, - запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», що набрав чинності з 16.01.2020р. - ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до ст.26ч.3пунктів1,2,3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 16.01.2020), - відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. В разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, що передбачений підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, що передбачений ст.37ч.6п.2пп"а" цього Закону), - здійснює державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, станом на теперішній час способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора стосовно державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких здійснено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи те, що реєстрація права власності на весь цілком спірний вищевказаний житловий будинок за відповідачем ОСОБА_2 за одночасним фактичним його правом власності на 1 / 4 частину цього будинку, як то визано судовим рішенням, - порушує права позивача, - вимога позову про скасування реєстрації є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.15,16, 328, 392,1222,1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст.4,10,13,76-81,82,95,206,258,259,263-266,268,272,273,280,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовльнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування права власності, третя особа - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області

Припинити та скасувати право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - на підставі свідоцтва на право власності від 30.08.2023р. - 1 / 4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача.

Рішення суду також може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, а відповідач - в той же строк після отримання ухвали за результатами розгляду його заяви про перегляд заочного рішення, після спливу цього строку - рішення набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.05.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова