СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/324/24
ун. № 759/4091/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., перевіривши матеріали за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177, 294 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

За змістом ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч.4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Так, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений.

Разом з тим, у заяві не зазначено іншого з подружжя у якості заявника, до матеріалів заяви не додано нотаріально посвідчений договір, відповідно до вимог ст. 109 Сімейного кодексу України, що унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку ст. 294 ЦПК України та ст.109 Сімейного кодексу України.

На виконання вимог ст. 175 ЦПК України, заявникам слід надати підтвердження про те, що ними не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, вказати про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

При таких обставинах, оскільки заявники звернулись в суд за захистом своїх прав та інтересів в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, тоді як зміст заяви та доданих до неї документів не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України розділу ІV «Окреме провадження» та Сімейного кодексу України, суд вважає, що заява повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, заявникам необхідно надати суду уточнену заяву та привести свої вимоги відповідно до вимог розділу IV Окреме провадження ЦПК України та Сімейного кодексу України: а саме надати нотаріально посвідчений договір відповідно до вимог ст. 109 СК України.

Якщо нотаріально посвідчений договір подружжя не укладало, то питання про розірвання шлюбу вирішується судом в порядку позовного провадження, шляхом звернення до суду з відповідним позовом одного із подружжя.

Керуючись ст.ст.185,293,294,315 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Надати заявникам строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявникам, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Журибеда