У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - ТОВ «Дебт Форс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Малкової М. В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису № 18000, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Гораєм О. С. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал».

15 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 401391537.

11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 401391537.

Ураховуючи викладене заявник просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс».

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання, в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження. Представник заявника просив проводити розгляд заяви у його відсутність, а також у матеріалах справи міститься заява заінтересованої особи ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Суд установив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М. В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису № 18000 вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в розмірі 21 604,65 грн.

15 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 401391537 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс».

11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 401391537 перейшло до ТОВ «Дебт Форс».

У відповідності до пункту 2.1 вищевказаного договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та № З до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно з пунктом 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акта приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

11 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 11-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11 травня 2023 року.

З витягу з додатку № 3 до Договору № 11-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11 травня 2023 року вбачається, що до правонаступника стягувача перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 401391537.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 512, 513 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у частині першій, частині другій статті 442 ЦПК України вказано, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець, аналогічна норма міститься і в пункті 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» .

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Тож, на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18) про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «не судового» органу, Велика Палата Верховного Суду зробила такий висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, в ході судового розгляду судом встановлено, що виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого напису № 18000 від 14 серпня 2020 року відкрите та перебуває на виконанні у приватного виконавця.

Разом з тим, в матеріалах заяви відсутній виконавчий напис № 18000, вчинений 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., у зв`язку із чим суд позбавлений можливості встановити, що вказаний виконавчий напис вчинено щодо кредитного договору № 401391537, за яким перейшло право вимоги до заявника та виконавче провадження відкрито саме щодо примусового стягнення заборгованості за вказаним договором, оскільки у постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено за яким договором здійснюється стягнення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису сума заборгованості становить 21 604,65 грн., а відповідно до договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та додатків №3 до Договорів (Реєстрів боржників) було відступлено права вимоги заборгованості в розмірі 13 416,75 грн.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, у зв`язку з недоведеністю належними та допустимими доказами факту, що заявник є правонаступником стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 18000, вчиненого 14 серпня 2020 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 260, 442, 446 ЦПК України, статтями 512, 513, 514, 516 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну стягувача відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна