ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/3230/23 Головуючий в 1 інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/819/184/24 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Майданіка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сачаєва Ірина Олександрівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2023 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських від 17.06.2015 року у розмірі 62 198,11 грн станом на 11.06.2023р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 17.06.2015 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитором в цілому договору згідно приписів ч.1 ст. 634 ЦК України. На підставі вказаного договору відповідачу надана можливість користуватись кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 50 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві позичальник підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, які викладені на сайті банку www.privatbank.ua, складає договір.

За умовами останнього позичальник погоджується із правом Банку змінювати розмір кредитного ліміту.

Позичальник розпоряджався наданими йому на умовах кредиту коштами, проте зобов`язання щодо їх повернення належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 11.06.2023 р. утворилась заборгованість у розмірі 62 198,11 грн., із яких: 50 881,12 грн - заборгованість за кредитом; 11 316,99 грн - заборгованість за відсотками.

З огляду на викладене АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 198,11 грн та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2024 р. позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Суд вирішив:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 50881,12 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 гривень. У решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката відмовити.

Рішення суду вмотивовано тим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт укладання між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг від 17.06.2015р. шляхом підписання останнім анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також доведено факт використання позичальником кредитних коштів та невиконання належним чином щодо їх повернення.

Оскільки відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, а також не доведено відсутність заборгованості та виконання ним умов договору належним чином, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту в сумі 50 881,12 грн.

Вимоги банку в частині стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 11 316,99 грн суд визнав такими, що не підлягають задоволенню, оскільки підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначених банком порядку та розмірах. При цьому надані банком Умови та правила не підписані відповідачем, а тому не можуть бути належним доказом погодження вказаних умов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сачаєва Ірина Олександрівна, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2024 р. скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 42 081,12 грн, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що не оспорює рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками по кредитному договору від 17.06.2015 року в сумі 11 316,99 грн.

Натомість відповідач не погоджується з висновком суду про стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в сумі 50 881,12 грн, визначеної станом на 11.06.2023 року. Зокрема, судом залишено поза увагою ту обставину, що за період з 30.11.2023 року по 12.03.2024 року ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість за кредитом в сумі 8 800,00 грн, а тому на момент ухвалення оскаржуваного рішення заборгованість відповідача за тілом кредиту становила 42 081,12 грн.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто з відповідача сто відсотків сплаченої позивачем суми судового збору, у той час як позовні вимоги задоволено частково, що суперечить положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Додатково скаржник вказує на порушення судом першої інстанції визначеного ст.275 ЦПК України строку розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що в силу ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2024 року не оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками по кредитному договору, тому предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що 17 червня 2015 року ОСОБА_1 підписано анкету - заяву без номеру про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої останньому було видано кредиту картку «універсальна» валюти «гривня», з максимальною сумою кредитного ліміту 50 000 грн. (а.с.13-15)

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг.

Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про укладення між сторонами у справі кредитного договору у письмовій формі.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту по кредитному договору від 17 червня 2015 року станом на 11 червня 2023 року становить 50 881,12 гривень. (а.с.7-12)

Як вбачається зі змісту доводів апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_1 не заперечує обставин щодо неналежного виконання ним зобов`язань за кредитним договором від 17.06.2015 року, а також не оскаржує розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 50 881,12 грн, визначеної банком станом на 11.06.2023 року.

При цьому представник відповідача вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення та стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 50 881,12 грн судом першої інстанції протиправно не враховано суми сплачених відповідачем в рахунок погашення цієї заборгованості коштів у розмірі 8 800,00 грн.

На підтвердження вказаних обставин представником апелянта долучено до апеляційної скарги копії платіжних документів №46 від 30.11.2023р. на суму 2000,00 грн, №83 від 16.01.2024р. на суму 1800,00 грн, №32 від 06.02.2024р. на суму 2000,00 грн, які були надані також і до суду першої інстанції, а також копію платіжного документу №12 від 12.03.2024р. на суму 3000,00 грн.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам скаржника апеляційний суд приходить до висновку про їх необґрунтованість з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч.1 ст.76 ЦПК України)

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч.1,2 ст.77 ЦПК України)

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.4 ст.77 ЦПК України)

З огляду на предмет та підстави заявлених АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог слід вважати, що предметом доказування у даній справі є наявність та розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 17.06.2015 року, визначеної станом на 11.06.2023 року.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду виписку по рахунку ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості станом на 11.06.2023 року, який відповідачем не заперечений ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному суді.

При цьому, надані представником відповідача докази на підтвердження часткової сплати ОСОБА_1 заборгованості не стосуються предмету доказування у даній справі, оскільки всі платіжні документи датовані після 11.06.2023 року, тобто поза межами заявленого позивачем періоду стягнення.

Крім того, платіжний документ №12 від 12.03.2024р. на суму 3000,00 грн є таким, що взагалі не існував на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, а тому не може бути врахований апеляційним судом при його перегляді.

Доказів здійснення ОСОБА_1 платежів на погашення заборгованості за кредитним договором, які були б не враховані банком станом на 11.06.2023 року, відповідачем та його представником не надано.

Враховуючи, що надані апелянтом докази щодо часткової сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором від 17.06.2015р. не відповідають критерію належності, тому правильно не враховані судом першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення та не підлягають врахуванню апеляційним судом.

Разом з тим апеляційний суд зауважує, що відповідач не позбавлений можливості надати докази часткового погашення заборгованості до відповідної служби на стадії виконання судового рішення.

Щодо доводу апелянта про порушення судом першої інстанції визначених ст. 275 ЦПК України строків розгляду справи, то апеляційний суд зазначає, що вказані обставини не впливають на правильність висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Разом з тим апеляційний суд вважає слушним зауваження апелянта щодо порушення судом першої інстанції правил розподіл судових витрат.

Так, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за наслідками розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» (82%), тому стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі, пропорційно розміру задоволених вимог, тобто 82% від сплаченої позивачем суми (2684,00 грн), що становить 2200,88 грн.

Натомість, в порушення зазначених вимог судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» сто відсотків суми сплаченого позивачем судового збору, а тому рішення суду в цій частині слід змінити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сачаєва Ірина Олександрівна, задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2024 року в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши суму стягнутого з ОСОБА_1 судового збору з 2684,00 грн до 2200,88 грн (дві тисячі двісті грн вісімдесят вісім коп.)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ Л.П.Воронцова

________________ В.В.Майданік