Справа №705/1531/21
2/705/264/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Годік Л.С.

секретар судового засідання Бурлака А.А.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника Міністерства юстиції України

(в режимі відеоконференції) Ковдій І.І.

розглянувшиу порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Черкаській області, Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уманської міської державної нотаріальної контори,Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна. Зазначає, щона праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.1986 р. (реєстр № 1-510), йому належить 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В кінці 2019 року, він вирішив подарувати свою частину будинку та прибудинкову земельну ділянку своїй дочці, ОСОБА_3 . У Відповідача 1 отримав витяг, з якого видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис від 08.05.2007 року за № 4924960, з якого слідує, мова оригіналу: «арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 4924960, зареєстровано: 08.05.2007 14:50:13 за номером 4924960 реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора, ..., підстава обтяження: повідомлення, б/н, суд м. Умань, об`єкт обтяження: будинок, состав ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_4 ,...».

Позивач зазначає, що звертався до Уманського міськрайонного суду, Уманської міської державної нотаріальної контори, Уманського МВ ДВС із заявами про надання копій документів, на підставі яких можливо було б встановити з яких підстав накладено арешт на частину будинку та ким, однак відповіді носять формальний характер та зазначається, що відомості про арешт його майна відсутні.

Просить суд:скасувати арешт з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 4924960; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна запис за № 4924960 від 08.05.2007 р. про арешт 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Колесник І.В. в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Зазначили, що накладеним арештом порушуються права власності позивача. На сьогоднішній день він позбавлений можливості розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Представник відповідача Першої уманської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, від завідувача ОСОБА_5 на адресу суду надійшла письмова заява, в якій просить суд справу слухати у відсутність їх представника.

Представник відповідача Міністерства юстиції України Ковдій І.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на те, що позовна заява не містить конкретних позовних вимог до кожного з відповідачів. У позові не вказано якими діями чи бездіяльністю Міністерства юстиції України завдано шкоди правам позивача. У даному випадку Міністерство юстиції України не є належним відповідачем.

Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника Міністерства юстиції України в якому заперечує проти задоволення позову, вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими, безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а тому не можуть бути задоволені. Зазначає, що відповідно до норм ЦПК України та пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» готуючи справу до розгляду, суд повинен вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі. В позові позивач не зазначає зміст позовних вимог до Міністерства юстиції України. В обґрунтування залучення Міністерства юстиції до участі у справі, позивач посилається на те, що Міністерством юстиції України здійснюється керівництво нотаріальними конторами. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Міністерство юстиції України діє та керується у своїй діяльності Положенням про Міністерство юстиції України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, зі змінами від 06.05.2020 № 380 (далі - Положення № 228), в якому закріплені основні завдання та повноваження Міністерства юстиції України. Пунктом 4 Положення № 228 чітко визначені повноваження Мін`юсту, які він вправі здійснювати (реалізовувати) відповідно до покладених на нього завдань. Відповідно до пункту 4 підпункту 69 Положення № 228 одним із основних завдань Міністерства юстиції України є здійснення державного регулювання нотаріальної діяльності, зокрема Мінюст встановлює умови допуску громадян та посадових осіб органів місцевого самоврядування, уповноважених на вчинення нотаріальних дій, передбачених законом (далі - уповноважені особи), до провадження нотаріальної діяльності, здійснює контроль за організацією нотаріату та нотаріальної діяльності уповноважених осіб, керівництво державними нотаріальними конторами, перевіряє організацію нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, видає та анулює в установленому законом порядку свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видає уповноваженим особам свідоцтво про право на вчинення нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав, встановлює порядок виготовлення та знищення печатки приватного нотаріуса, вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та уповноважених осіб; затверджує порядок проходження стажування уповноваженими особами, порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених осіб, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, порядок підвищення кваліфікації працівників органів нотаріату, нотаріусів, помічників нотаріусів та уповноважених осіб, установлює правила професійної етики нотаріусів, здійснює аналітично-методичне забезпечення нотаріальної діяльності, узагальнює та регулює нотаріальну практику, готує для нотаріусів та уповноважених осіб роз`яснення з питань, що належать до компетенції Міністерства. Також вказує, що Міністерство юстиції України, діючи в межах компетенції, визначеної Положенням № 228 не має повноважень щодо надання правової оцінки вчиненим нотаріусом нотаріальних дій. Заявлені позивачем позовні вимоги щодо скасування арешту та виключення з реєстрів запису № 4924960 від 08.05.2007 у рамках даного спору, жодні дії та/чи бездіяльність Міністерства юстиції України не зумовили для позивача жодної шкоди, тобто коло учасників справи, а саме відповідачі визначені позивачем на власний розсуд без належного на те обґрунтування. Міністерство юстиції України не є органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, ані в силу спеціального нормативно-правового акту, що регулює спірні правовідносини, ані в силу будь-яких інших правових актів. В даному випадку між Міністерством юстиції України та позивачем не виникали права та обов`язки з підстав визначених законодавством, в тому числі з актів цивільного законодавства. З огляду на викладене, Міністерство юстиції України не є належним відповідачем у справі.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, щона праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.1986 р. (реєстр № 1-510), ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно договору дарування від 21.11.2019 № 1467 ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0465 га кадастровий номер :02:005:1122 по АДРЕСА_1 (а.с.6-7,8).

Частину свого житлового будинкупо АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не вдалося подарувати ОСОБА_3 , оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна наступна інформація щодо частини житлового будинку позивача:«арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 4924960, зареєстровано: 08.05.2007 14:50:13 за номером 4924960 реєстратором: Уманська міська державна нотаріальна контора, ..., підстава обтяження: повідомлення, б/н, суд м. Умань, об`єкт обтяження: будинок, состав ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_4 ,...» (а.с.5).

07.12.2019 р. за № 2842/01-16 завідувачем Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 надано повідомлення в якому зазначено, щооскільки у ОСОБА_1 відсутні відомості щодо накладення арешту на його частину будинку, а отримати з даного приводу судове рішення у нього не було ніяких правових підстав, оскільки він не був учасником або ж стороною судової справи де вирішувалося питання про арешт його майна, то надати документ, на підставі якого накладено арешт на майно позивача, неможливо (а.с.9).

Згідновідповіді Уманського міського відділу ДВС від 11.02.2020 р. слідує, що згідно бази даних підставою обтяження було повідомлення суду міста Умані б/н, а також реєстратором обтяження Уманська міська державна нотаріальна контора. Згідно Алфавітної книги виконавчих документів за 2006 - 2007 роки виконавчих документів відносно ОСОБА_4 не надходило. В Книзі обліку витрачених бланків суворої звітності за 2007 рік, обтяження відносно ОСОБА_4 не накладалося (а.с.10).

Із листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.08.2020 р. вбачається, що в архіві суду відсутні справи відносно ОСОБА_4 у 2006-2007 році щодо арешту 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с.11).

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5,6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слід зазначити, що належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

Нотаріус є відповідачем лише в разі оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії або процедури її вчинення.

В поданому позові позивачем не обґрунтовано якими діями чи бездіяльністю відповідачів порушуються його права.

Однак, судом достовірно встановлено на підставі наявних у матеріалах справи доказів те, що позивач не має жодного відношення до накладеного арешту, обтяження (арешт), яке міститься у Державному реєстрі, не знято та, враховуючи що його наявність перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав щодо розпорядження майном, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування наявного арешту, оскільки іншого способу захисту прав позивача не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 30, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати арешт з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 4924960від 08.05.2007 р.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна запис за № 4924960 від 08.05.2007 р. про арешт 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік