ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 953/14874/21

провадження № 22-ц/818/154/24

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Тітченко О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2023 року у складі судді Колесник С.А.,-

УСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 11.04.2008 між ним та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» ( надалі ТОВ) було укладено кредитний договір № 6/4/2008/840-К/352, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 198000,17 доларів США, зі сплатою 13,49 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.04.2028 року. В наступному частково за кредитні кошти та частково за особисті кошті він придбав квартиру АДРЕСА_1 ( надалі Квартира), що підтверджується даними договору купівлі-продажу №1128 від 11.04.2008 року, посвідченого ПН ХМНО Бакумовою А.В.. У забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №6/4/2008/980-1/353 від 11.04.2008, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав Квартиру в іпотеку ВАТ КБ «Надра». Позивач з 2008 року постійно проживає в Квартирі, остання є його єдиним житом, інше житло, що належить йому на праві власності відсутнє. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.12.2012 у цивільній справі №2035/9889/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/352 від 11.04.2008 у розмірі 2 767 109 грн 09 коп. Рішення набрало законної сили.

08.10.2020 позивач отримав письмове повідомлення та вимогу ТОВ ТОВ про усунення порушення із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки від 08.10.2020. В повідомленні зазначалося, що 29.04.2020 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" та ПАТ «КБ «Надра» уклали договір №GL3N217214 купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Макаровою О.П. 29.04.2020, за яким Первісний кредитор 29.04.2020 року передав Новому кредитору, а Новий кредитор прийняв у власність права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором за №6/4/2008/840-К/352 від 11.04.2008 та Договором іпотеки за №6/4/2008/980-1/353 від 11.04.2008. До Нового кредитора перейшли права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги та згідно ст. 512 ЦК України ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" є новим кредитором та іпотеко держателем у зазначених зобов`язаннях. Новий кредитор ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" вимагає у тридцятиденний строк сплатити заборгованість за кредитом у розмірі 226 387 дол. США, у разі невиконання цієї вимоги звільнити квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" попереджає про намір продати його квартиру від свого імені без отримання для цього будь-якої згоди Іпотекодавця.

04.07.2021 року приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. 30.07.2020 року було здійснено реєстрацію права власності на квартиру позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ". Підставою перереєстрації права власності став - договір іпотеки № 6/4/2008/980-1/353, серія та номер: 1132, виданий 11.04.2008, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумова А.В.; дублікат договору іпотеки, виданий 30.07.2020 року Бакумовою А.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим №809; Договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, серія та номер: 90, виданий 29.04.2020, видавник: Макарова О.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Крім того з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №264258674 від 04.07.2021 року вбачається, що підставою внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумова А.В.

Зазначив, що жодного повідомлення про вказану перереєстрацію права власності ні від приватного нотаріуса, ні від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ", на його адресу не надходило, суб`єктом оціночної діяльності оцінка спірної квартири на момент перереєстрації не здійснювалась.

Також, Договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, серія та номер: 90, виданий 29.04.2020, видавник: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу він ніколи не отримував та жодного повідомлення про відступлення права вимоги за вказаними договорами у порядку ст. 516 ЦК України - не отримував.

Вважає, що при здійсненні державної реєстрації права власності за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" на квартиру позивача було грубо порушено вимоги законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про іпотеку» та «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в поземній валюті»

З прийнятим Бакумовою А.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області рішенням про державну реєстрацію права власності спірної квартири за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ", позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вказав, що 30.07.2020 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумова А.В. зареєструвала право власності на спірну квартиру за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" на підставі застереження, що міститься в договорі іпотеки відповідно до статті 37 Закону № 898-IV.

Так, дійсно умовами іпотечного договору від 11.04.2008 року, зокрема п. 5.1. р. передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором.

Посилаючись на ст.ст. 1, 3, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-1V, п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 №1127, вказав, що квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 73 кв.м. та використовується ним як місце постійного проживання не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі Закону України №1304-V11 «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у т.ч. шляхом реєстрації права власності за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" як забезпечення виконання ОСОБА_1 , умов кредитного договору від 11.04.2008 року, укладеного в іноземній валюті.

Спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в поземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом з іноземній валюті, а тому у відповідача - Бакумової А.В. приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області були наявні всі підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ".

Крім того, вказав, що умовами іпотечного договору від 11.04.2008 року зокрема п.5.1. передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором. Пункт 5.3. закріплює, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку»; - права Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі у порядку встановленому ст.38 ЗУ «Про іпотеку».

Однак умови цього договору не містять детального порядку та механізму такої передачі предмету іпотеки, Відповідно, така передача може бути здійснена згідно окремого договору між іпотекодержателем та іпотекодавцем, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладено одночасно з іпотечним договором. Або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Такий договір між Банком та позивачем не укладався. Своєї згоди на відчуження предмету іпотеки не давав. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 127/8068/16-ц.

Крім того посилався на те, що рішення про державну реєстрацію права власності від 05.08.2020 року було прийняте Приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. без підтвердження як факту укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, так і завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги та повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог, а також без перевірки наявності та розміру заборгованості, невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання та не витребування повного пакету документів для здійснення такої реєстраційної дії згідно із чинним законодавством.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумової А.В. на Квартиру за ТОв «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» ; Скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на Квартиру за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» № 37628778 від 30.07.2020 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року, внесеного Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумовою А.В.; Відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору №1128 від 11.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. Судові витрати стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням 11 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумової А.В. на квартиру АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ» .

Скасовано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ» , країна реєстрації: Україна за № 37628778 від 30.07.2020 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року, внесеного Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумовою А.В.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ», Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Бакумової Алли Валентинівни на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень в рівних частках, з кожного по 302 (триста дві) грн. 66 коп.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що проведення державної реєстрації права власності на Квартируза ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ», було неможливим, з урахуванням дії мораторію та відсутності заяви , що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України ОСОБА_1 на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, тому підстави для здійснення державної реєстрації права власності за товариством були відсутні. На підставі викладеного судом зроблено висновок про протиправність дій приватного нотаріуса. Також, скасуванням рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі прав, під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення - автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасовані, у разі їх наявності у Державному реєстрі прав, суд першої інстанції визнав вимогу позивача про відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору №1128 від 11.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. необгрунтованою.

Не погодившись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати і у відповідній частині закрити провадження у справі та залишити позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності без розгляду повністю.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд неповно встановив обставини у справі та ухвалив рішення, що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону.

Свудом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» набуло прав кредитора за наступним договором, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ОСОБА_1 . Постановою Харківського апеляційного суду від 13.07.2021 року по справі «2035/9889/2012 скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року та задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну стягувача по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Змінено Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні заочного рішення суду у цивільній справі № 2035/9889/2012 від 27.12.2012 по справі № 2035/9889/2012, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 2 767 109. 09 грн. Рішення набрало законної сили.

Договір про відступлення права вимоги № GL3N217214 від 29.04.2020 ( надалі Договір № GL3N217214 ) є правомірним правочином, оскільки укладений відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд не звернув уваги, що відповідно до п. 3 Договору № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року Новий кредитор/іпотекодержатель зобов`язаний повідомити Боржників про відступлення прав вимоги за Основними договорами протягом 5 (п`яти) днів з дня набрання чинності цим Договором (щодо відступлених Прав вимоги за договорами іпотеки (іпотечними Договорами) та кредитними договорами, які забезпечені іпотекою) у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним Основним договором. Банк повідомляє про укладення цього Договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті Первісного кредитора із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних. Сторони погоджуються, що, відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням Боржників про відступлення Прав вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору, у зв`язку із чим виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами на користь Первісного кредитора, у тому числі надходження на користь Первісного кредитора грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із Боржників про відступления Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним і Боржників зобов`язань за Основними договорами.

05.05.2020 Новим кредитором/Іпотекодержателем (ТОВ «ФК «Фінрайт») на адресу ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_3 направлено повідомлення № 30/04-167 від 30.04.2020 про відступлення права вимоги. П. 15 Списку № 972 з групованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Харків-3, відправлення №904. Повідомлення направлено за адресою реєстрації/мешкання боржника/іпотекодавця ОСОБА_1 відповідно до умов кредитного договору та договору іпотеки. Банк, відповідно до умов п.3 Договору, також повідомив про укладення цього Договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті Банку із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних. Відповідно до п. 12 Банк зобов`язується сприяти Новому кредитору/Іпотекодержателю у внесенні змін до відповідних державних реєстрів у зв`язку з укладанням цього Договору. Відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. внесено запис до державного реєстру іпотек, що новим іпотекодержателем за іпотечним договором №6/4/2008/980-1/353 від 11.04.2008 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт». Підставою реєстрації змін іподекодержателя є Договір відступлення права вимоги № GL3N217214, серія та номер: 90, виданий 29.04.2020. видавник Макарова О.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

За умовами іпотечного договору іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем та (або) позичальником зобов`язань за основним зобов`язанням задовольнити звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного зі своїх обов`язків договору, має право вимагати дострокового виконання іпотекодавцем та (або) позичальником зобов`язань за основним зобов`язанням та задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі іпотечного договору, яке містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ».

Зазначають, що обраний позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Також, вважають, що проваджнення у справі має бути закрито, оскільки рішенням Київсьького районного суду м. Харкова позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ФК «Форінт», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова О.П., приватний нлтаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова А.В. про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, залишено без задоволення. За правилами ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі коли набрали законної сили рішення з приводу між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав. В зазначеній вище справі тіж самі сторони та той саме предмет і підстави скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень.

Апелянт вважає,що суд помилково застосував до спірних правовідносин вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» оскільки дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи. А зобов`язання Позивача перед ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» підпадає під дію саме пп.3 п. 1 цього Закону, оскільки було реалізоване під час здійснення процедури виведення з ринку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", про що відомо Позивачу.

Крім цього, суд не дав належної оцінки даним довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №5сб56166-0сб2- 4е29-а95Ь-себ32452с6Ьс1 сформованої станом на 07.08.2020 року згідно яких в Квартирі відсутні зареєстровані особи та як наслідок зробив необґрунтований висновок про те, що відповідач використовує Квартиру як місце постійного проживання.

До позову не додано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається що рішення суду є законним та обгрунованим, доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника ТОВ « ФК ФІНРАЙТ», ОСОБА_1 та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №1128 від 11.04.2008 року, посвідченого ПН ХМНО Бакумовою А.В., він є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17 т.1).

11.04.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 6/4/2008/840-К/352, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у розмірі 198000,17 доларів США, зі сплатою 13,49 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.04.2028 року (а.с.13-14 т.1).

У забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитним договором №6/4/2008/840-К/352 від 11.04.2008, між Банком та ОСОБА_1 11.04.2008 був укладений договір іпотеки №6/4/2008/980-1/353, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_1 передав в іпотеку ВАТ КБ «Надра», в забезпечення повернення боржником за вищевказаним кредитним договором суми кредиту нерухоме майно у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності (а.с.15-16 т.1).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.12.2012 року по справі №2035/9889/2012 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 767 109 (два міліонна сімсот шістдесят сім тисяч сто дев`ять) грн. 09 коп. та витрати по сплаті судового збору 3 219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 00 коп. (а.с.18-19 т.1). Рішення набрало законної сили.

29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» було укладено договір №GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким Первісний кредитор 29 квітня 2020 року передав Новому кредитору, а Новий кредитор прийняв у власність права вимоги до позичальника за Кредитним договором. До Нового кредитора перейшли права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги та згідно ст.512 Цивільного Кодексу України ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» є Новим кредитором у зазначеному зобов`язанні (а.с.139-140 т.1).

Відповідно до статті 1 Договору № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року Новий кредитор набув усі права за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржником зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок, передачі предметів забезпечення і рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежів за гарантією (якщо така видавалася). Права кредитора за Основними договорами перейшли до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів.

30.07.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. проведена державна реєстрація права власності на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , за ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року (а.с.23-26 т.1).

Підставою перереєстрації права власності став договір іпотеки № 6/4/2008/980-1/353, серія та номер: 1132, виданий 11.04.2008, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумова А.В.; дублікат договору іпотеки, виданий 30.07.2020 року Бакумовою А.В. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим №809; Договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, серія та номер: 90, виданий 29.04.2020, видавник: Макарова О.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Крім того з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №264258674 від 04.07.2021 року вбачається, що підставою внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумова А.В.

Статтею 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено зміст договору, який становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону № 898-IV іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону № 898-IV).

За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону № 898-IV (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Приписами статті 36 Закону № 898-IV (у редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом № 800-VI змін до статті 36 Закону № 898-IV її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок), який набрав чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Із наведеного слідує, що обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеного в ньому.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19) та 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження

№ 14-45цс20).

У справі, рішення в якій переглядаються, встановлено, що 14.05.2020 Новим кредитором/Іпотекодержателем (ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ») на адресу ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_3 та за адресою АДРЕСА_4 направлено повідомлення № 08-05/48 від 08.05.2020 року про відступлення права вимоги (а.с.8 т.3).

17.06.2020 Новим кредитором/Іпотекодержателем (ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ») на адресу ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_4 направлено повідомлення № 17/06-01 від 17.06.2020 року про відступлення права вимоги (а.с.14 т.3).

18.06.2020 року Новим кредитором/Іпотекодержателем (ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ») на адресу ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_3 направлено повідомлення № 18/06-03 від 18.06.2020 року про відступлення права вимоги (а.с.12 т.3).

Відповідно до матеріалів справи, поштові відправлення повернулися без вручення адресату за спливом строку зберігання (а.с.9,10,13,15 т.3).

Також, відповідно до ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку", яка має назву "Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки", в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин: "Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя."

Отже і законом, і договором прямо визначена необхідність саме при передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки встановлення вартості предмету іпотеки на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином, ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною.

Експертний звіт про оцінку може бути належним доказом у справі, тільки за умови проведення оцінки майна з додержанням вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, більш того, він не може бути проведений з порівняльним підходом.

Згідно наданого суду звіту суб`єкту оціночної діяльності, оцінювачем було використано порівняльний підхід без виходу на об`єкт оцінки (т. 1 а.с. 151).

Зазначене свідчить про відсутність у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумова А.В. підстав для реєстрації права власності на кватиру за відповідачем.

Тому суд правомірно скасував держану реєстрацію державну реєстрацію права власності на Квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ» від 30.07.2020 року, внесену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53464623 від 05.08.2020 року, внесеного Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бакумовою А.В.

Разом з тим, судова колегія не може погодитися з висновком суду про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" .

Згідно з п. 1 ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ч. 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Верховний Суд України у постанові від 02 березня 2016 року у справі №6-1356цс15, дійшов висновку про те, що поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Установлений Законом мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності (тобто спосіб, який і було обрано ТОВ "ФК "ФІНРАЙТ") іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Таким чином, дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами, розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. (Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду колегії цивільної палати Касаційного цивільного суду від 31.10.2018 року у справі № 465/1310/17).

Відповідно до договору, предметом іпотеки є квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,0 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності ОСОБА_1 інше нерухоме житлове майно не знаходиться.

Проте, належних доказів про те, що ОСОБА_1 використовував Квартиру, як постійне місце проживання матеріали справи не містять.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №5сб56166-0сб2- 4е29-а95Ь-себ32452с6Ьс1 сформованої станом на 07.08.2020 року в Квартирі відсутні зареєстровані особи ( т. 1 а.с. 146).

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів використання Квартири як свого постійного місця проживання.

З огляду на зазначене судова колегія доходить висновку, що судом першої інстанції за відсутності підтвердження постійного проживання ОСОБА_1 у квартирі, що є предметом іпотеки безпідставно посилався на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Таким чином, до спірних правовідносин Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню.

Тому, рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінрайт» підлягає зміні, з викладенням мотивувальної частини рішення в цій частині в редакції цієї постанови.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання дій приватного нотаріуса протиправними.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у подібних з цією справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та іпотекодержателем через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 804/14296/15, від 14 листопада 2018 року у справі № 826/1656/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).

Спір про скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16).

Отже, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують, що спір у цій справі існує між іпотекодавцем та іпотекодержателем щодо права власності на спірне майно внаслідок дій щодо реєстрації такого права за іпотекодержателем.

Таким чином, вказаний позов не може бути звернений до приватного нотаріуса, якого позивач визначила співввідповідачем у справі.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини четвертої статті 9 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, пов`язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16 січня 2020 року) унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судових рішень у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Водночас у пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом вказаної норми виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 754/8547/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Таким чином, враховуючи положення чинної редакції статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та необхідність забезпечення виконуваності судового рішення (скасування державної реєстрації права), колегія суддів Верховного Суду зазначає, що позивач обрав ефективний спосіб захисту скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав.

Ухваливши правильне по суті рішення про скасування рішення приватного нотаріуса, суд першої інстанції помилково задовольнив позов в частині вимог до нотаріуса, який не має майнової зацікавленості щодо предмета іпотеки, зайво задовольнив позов в частині визнання дій приватного нотаріуса протиправними та визнання рішення протиправним (адже суд скасував це рішення, що не вимагає додаткової кваліфікації такого рішення в резолютивній частині постанови як протиправного).

Тому, рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до приватного нотаріуса підлягає скасуванню, а у задоволенні позову в цій частині відмовленню.

Судова колегія відхиляє посилання апелянта на наявність підстав для закриття провадження у справі оскільки матеріали справи свідчать, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний Банк «Надра», ТОВ «ФК «Фінрайт», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова Ольга Петрівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень у цивільній справі № 953/17750/20 в частині вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав на Квартиру за ТОВ «ФК Фінрайт» був пред`явлений з інших підстав, а саме як похідна вимога до основної вимоги про визнання недійним Договору № GL3N217214 про відступлення права вимоги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший, четвертий частини першої статті 376 ЦПК України).

Судові витрати підлягають перерозподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог пред`явлених до приватного нотаріуса, то судові витрати підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ» на користь ОСОБА_1 в сумі 908,00 грн.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінрайт» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінрайт» - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до приватного нотаріуса - скасувати.

У задоволенні позову в цій частині відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнутиз Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ»() на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.03.2024

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук