Справа № 521/3381/23
Провадження № 6/521/356/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. вищезазначене подання мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 72133412 до складу якого входить:

- виконавче провадження № 72128204 з примусового виконання виконавчого лист № 521/3381/23, виданого 13.06.2023 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь АТ "СЕНС БАНК" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов?язання за кредитним договором № 2007/24-24/109 від 25.06.2007 року, у розмірі 319 467,21 гри;

- виконавче провадження № 72133315 з примусового виконання виконавчого листа № 521/3381/23, виданого 13.06.2023 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь АТ "СЕНС БАНК" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 792,01 грн.

27.06.2023 та 28.06.2023 приватним виконавцем на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 72128204, № 72133315, копії яких надіслано сторонам виконавчих проваджень рекомендованою кореспонденцією (трекінг відправлення № 765) за адресою, що вказана у виконавчих документах. До теперішнього часу вимоги виконавчого документу боржником не виконані. Боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. При цьому боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документу.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в самому поданні зазначив, що розгляд справи проводити без його участі та просив задовольнити подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

До подання державного виконавця додаються належним чином завірені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником.

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, у спосіб і порядок, зазначені виконавчим документом. При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право звернутись до органу, який видав виконавчий документ з клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Так судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. вищезазначене подання мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 72133412 до складу якого входить:

- виконавче провадження № 72128204 з примусового виконання виконавчого лист № 521/3381/23, виданого 13.06.2023 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь АТ "СЕНС БАНК" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов?язання за кредитним договором № 2007/24-24/109 від 25.06.2007 року, у розмірі 319 467,21 гри;

- виконавче провадження № 72133315 з примусового виконання виконавчого листа № 521/3381/23, виданого 13.06.2023 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь АТ "СЕНС БАНК" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 792,01 грн.

27.06.2023 та 28.06.2023 приватним виконавцем на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 72128204, № 72133315, копії яких надіслано сторонам виконавчих проваджень рекомендованою кореспонденцією (трекінг відправлення № 765) за адресою, що вказана у виконавчих документах.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому у день винесення приватним виконавцем постанови про відкриття провадження (27.06.2023 р.) були винесені постанови про арешт майна та коштів боржника, якими було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

28.06.2023 приватним виконавцем винесено постанову про об?єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою було об?єднано виконавчі провадження № 72128204, 72133315 у зведене виконавче провадження № 72133412.

Згідно із відповідями ПФУ, ДФС та МВС України коштів та транспортних засобів не виявлено.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 9908 від 27.06.2023 року, боржник - ОСОБА_1 (попередне прізвище ОСОБА_3 ) документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 28.09.2018 року.

Згідно даних ДРАЦС ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) розлучилася 24.11.2009, про що складено актовий запис № 423 та змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, приватним виконавцем керуючись статями 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за N? 489/20802 винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме: змінено прізвище боржника з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ".

Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчих документів боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на їх виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Наявність у особи невиконаних зобов`язань, що покладені на нього судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів існування у боржника об`єктивних причин для виконання судового рішення (відсутності майна, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо) в ході розгляду справи боржником не надано і таких відомостей судовим розглядом не здобуто.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України № 3857-ХІІ від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчим документом або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається, в даному випаду, на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов`язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють невиконані зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, до виконання останніх.

Оскільки досі сума боргу не погашена, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього постановою державного виконавця є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу України встановлено, що запобігання та недопущення в`їзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України покладено на Державну прикордонну службу України.

Пункт 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463 № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 441 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.5, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", пунктом 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № 261/2008, суд

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянку України, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Малиновського районного суду м. Одеса по справі № 521/3381/23, що набрало законної сили 09.06.2023 року.

Копію ухвали суду після набрання нею законної сили направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Направити до відома копію ухвали суду сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03 травня 2024 року.

Суддя І.А. Мазун