Ухвала

24 травня 2024 року

м. Київ

справа № 204/7787/21

провадження № 61-5379ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Данильченко Оленою Олександрівною, на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(далі - АТ КБ «ПриватБанк») 17 квітня 2024 року через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Данильченко О. О. , на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 01 травня 2024 року ці недоліки було усунуто.

У клопотанні, яке подано на виконання ухвали Верховного Суду від 01 травня 2024 року, АТ КБ «ПриватБанк» просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що копія постанови надійшла на електронну адресу банку 20 березня 2024 року, а у паперовому вигляді копія постанови отримана 28 березня 2024 року. На підтвердження указаних обставин суду надано: роздруківку з електронної пошти АТ КБ «ПриватБанк» про надходження 20 березня 2024 року від Дніпровського апеляційного суду листа з постановою у справі № 204/7787/21; ксерокопія постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року з штампом АТ КБ «ПриватБанк» від 28 березня 2024 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17; від 28 липня 2021 року у справі № 202/3270/14; від 24 травня 2021 року у справі № 202/5453/15; від 14 лютого 2018 року у справі № 161/15679/15-ц; від 12 квітня 2023 року у справі № 522/16447/15; від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 та постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 3-269гс16; від 08 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16.

Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року в частині стягнення судових витрат до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовано тим, що оскаржена постанова набрала законної сили та буде звернута відповідачем до виконання, що призведе до безакцептного cтягнення з кореспонденських рахунків АТ КБ «ПриватБанк» у Національному Банку України грошових коштів за рішенням, яке оскаржується у касаційному порядку та понесення АТ КБ «ПриватБанк» безпідставних та необґрунтованих збитків в разі задоволення касаційної скарги. Повернення стягнутих коштів та відновлення майнового становища потребуватиме значних зусиль та часу від позивача та призведе до порушення й обмеження його майнових прав та інтересів. Безпідставне стягнення коштів матиме наслідком не лише спричинення шкоди позивачу, а й державі, як власнику банківської установи.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте вказані в заяві обставини щодо зупинення виконання рішення не свідчать про наявність підстав для його зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 204/7787/21.

Витребувати з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськацивільну справу № 204/7787/21 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 07 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков