Провадження № 2/947/4270/24
02.12.2024 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.
Ухвалою судді від 08.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін про що повідомлено учасників справи.
Ухвалою суду від 16.09.2024 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі про стягнення сплаченого страхового відшкодування відмовлено.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заперечень щодо заочного розгляду справи не надходило.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом 08.03.23 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №398/23-Т/Дп/06, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Lexus LX 450D»,д.н. НОМЕР_2 ,його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дтп.
20.07.2023 в м.Дніпро на пр-т Д. Яворницького 96 сталася дорожньо-транспортна пригода -за участю автомобіля «Lexus LX 450D»,д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н НОМЕР_3 ,під керуванням ОСОБА_1 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм, автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н НОМЕР_3 ,під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у справі 203/4157/23.
За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Внаслідок ДТП транспортному засобу марки «Lexus LX 450D»,д.н. НОМЕР_2 спричинено механічні ушкодження, а його власнику завдани матеріальний збиток
Відповідно до Рахунку № 202м від 24.07.2023 р. наданого ФОП ОСОБА_3 вартість -відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 78 849,83 грн.
У зв`язку із викладеним та відповідно до умов договору страхування, Страхового акту №- 06.01910923-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило 26.07.2023 р. страхове відшкодування у розмірі 78 849,83 грн. на підставі Рахунку № 202м від 24.07.2023 р. наданого ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням № 37056404.
На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Станом на дату ДТП, а саме 20.07.2023 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н НОМЕР_3 ,не була застрахована, а тому Позивач має право зворотної вимоги до Відповідача.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».
Відповідно до ст. 29 Закону: «у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...»
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 69ІЦСІ5 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку > страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 17 лютого 2020 року по справі № 648/4308/16-ц
Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно дост. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому норми вказаного Закону обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача також посилається на 993 ЦК України та Закон України «Про страхування»за якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить правовимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданої шкоди.
При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
По справі в якості судових витрат позивачем заявлено оплату судового збору в розмірі 3028,00 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.
На підставі ст.ст.1166,1187,1191 ЦК України, Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової від повільності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.12,13,81-82,128,133,141,258-259,280-282,354ЦПК України, суд-,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. О. Луняченко