Провадження № 2/760/7078/24
Справа № 760/7151/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання та листування: АДРЕСА_2 ; адреса представника: АДРЕСА_3 ; e-mail представника: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

25.03.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 19.03.2024, за підписом представника позивача - адвоката Галагуз Д.М. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2023 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 на 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 28.03.2024.

Судом в порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) зроблено запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - відповідачів у справі. Відповідь на запит надійшла до суду 29.03.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2024 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 04.07.2024.

28.05.2024 від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 38).

Разом з тим, суд врахував, що 29.05.2024 до суду надійшла заява представника позивача в якій ставиться питання про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 04.07.2024 без участі позивача та його представника, при цьому наголошується на тому, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі та позивач просить їх задовольнити.

У підготовче судове засідання, призначене на 04.07.2024 сторони та/або їх представники не з`явились.

Враховуючи наведені обставини та належне повідомлення всіх учасників судового процесу про дату судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі учасників судового процесу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Доводи позову

В обґрунтування позовних вимог в позові вказується, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08.07.2022 шлюб між ними було розірвано.

Зазначається, що на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17.03.2023 з позивача визначено стягувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 24.05.2022 та до досягнення дитиною повноліття та цим же рішенням з позивача визначено стягувати аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку (до 15.08.2023).

Зауважується, що на даний час з позивача стягується заборгованість по аліментам на утримання дитини та стягувачки, яка утворилась за час розгляду справи в суді, та 1/4 частина щомісячних аліментів його заробітку, що в сукупності складає 70 відсотків від його доходів.

Позивач наголошує, що на момент винесення вказаного рішення про стягнення аліментів він ще не був одружений.

Як стверджує позивач, в подальшому він одружився і в нього народилася ще одна дитина - син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, зазначається, що дружина знаходиться з піврічним сином у відпустці по його догляду, не працює та перебуває на утриманні позивача.

Також, позивач вказує, що для проживання сім`ї винаймає житло в м. Житомирі, щомісячна орендна плата за яке складає 8 000,00 грн та комунальні послуги.

Зі слів позивача, у власності він має лише 1/4 частину в будинку в с. Дашинка Житомирського району, яка набута ним в порядку приватизації та будь-якого іншого вартісного нерухомого чи рухомого майна він не має.

Позивач наголошує, що єдиним його доходом є заробітна плата та у зв`язку з необхідністю погашення утвореної з незалежних від нього обставин заборгованості по аліментам на даний час він отримує лише 30% від свого заробітку.

Таким чином, позивач вважає, що у нього є законні підстави для зменшення розміру аліментів (зміна сімейного та зміна матеріального стану, в зв`язку із зміною сімейного стану), присуджених до стягнення з нього на підставі рішення суду від 17.03.2023 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини на 1/6 частину мого доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо правової позиції відповідача

28.05.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява відповідача в якій, зокрема, вказується, що відповідач позовні вимоги визнає (а.с. 38).

Відповідна заява підписана особисто ОСОБА_2 шляхом накладення електронного цифрового підпису. Відомостей та обставин які б свідчили про недостовірність такого підпису відповідача на вказаній заяві та, відповідно, сумніву у достовірності волевиявлення відповідача, наразі у суду немає.

Крім того, 03.06.2024 до суду надійшла письмова заява, яка підписана особисто ОСОБА_2 , в якій вказується, що вона не заперечує проти задоволення позову та зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/4 на 1/6 частину його доходів (а.с. 42).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08.07.2022 у справі № 760/1160/22 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11; https://reyestr.court.gov.ua/Review/105146936).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2023 у справі 760/5796/22 (а.с. 7-10; https://reyestr.court.gov.ua/Review/109915044), з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 вирішено: стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття; стягувати аліменти її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно, починаючи з 24.05.2022 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Вбачається, що 10.09.2022 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 (до заміжжя - ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , укладено шлюб (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 10.09.2022, зворотній бік а.с. 12).

В подальшому у вказаного подружжя народився син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 06.09.2023, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с. 12/.

На а.с. 17 міститься копія наказу НПУ ГУНП в Житомирській області № 566о/с від 06.11.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_9 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії: паспорту ОСОБА_8 (а.с. 4); картки платника податків ОСОБА_8 (а.с. 5); витягу з реєстру територіальної громади щодо адреси місця реєстрації ОСОБА_8 (а.с. 6); договору оренди квартири від 20.04.2022 (а.с. 13-15); акту прийому-передачі квартири до Договору оренди квартири від 20.04.2022 (а.с. 16); інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 (а.с. 18).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20).

За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 194/629/17-ц (провадження № 61-37792св18).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що після винесення рішення суду від 17.03.2023, яким визначено розмір аліментів, який стягується з нього на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини, змінився його сімейний стан і наразі нього на утриманні перебувають малолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружина, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Окрім того, суд враховує, що у справі, що є предметом розгляду, відповідач скористався своїм правом, передбаченим у п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України та подав заяву про визнання позову.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даній справі відповідачем позов визнано. Обставин, за яких визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Суд приходить висновку, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки доходів позивача не вплине на права дитини на утримання з боку батька.

З урахуванням викладеного у сукупності, позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 1 211,20 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 3703-1241-5052-3422 від 11.03.2024 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем, ОСОБА_1 з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору за подання позову (1 211,20 грн, а.с. 3), що становить 605,60 грн.

Іншу частину сплаченого позивачем судового збору (605,60 грн) слід стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача ( ОСОБА_2 ).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 49, 76-83, 89, 141, 200, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів встановлений рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17.03.2023 у справі № 760/5796/22 щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 від всіх видів доходів ОСОБА_1 але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом, тобто з 24 травня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання та листування: АДРЕСА_2 ; адреса представника: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання доньки - доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати вступу даного рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання та листування: АДРЕСА_2 ; адреса представника: АДРЕСА_3 ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору сплаченого за подання позову.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання та листування: АДРЕСА_2 ; адреса представника: АДРЕСА_3 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) сплаченого за подання позову.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич