У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

у с т а н о в и в:

24.10.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

08.11.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у якій представник просить здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі.

Обґрунтовуючи заяву представник посилається на положення п. 1 ч. 1 ст. 274, п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України та зазначає, що суд помилково відніс вказану справу до категорії малозначних справ, адже ціна позову становить 300000,00 грн., що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене виключає можливість розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Вивчивши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ч. 4, ч. 5 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За змістом ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Призначаючи розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд урахував положення п. 4 ч. 4, ч. 5 ст. 19, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 274 ЦПК України і з огляду на те, що ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Посилання сторони відповідача на те, що призначаючи справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження суд припустився помилки не відповідають дійсності, оскільки наведені норми чинного цивільного процесуального закону дозволяють розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у справах в яких ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 274, 277, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 04.12.2024 року.

Суддя -