Провадження № 2/686/752/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 березня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

15 грудня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 19.10.2011 року. від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , який з 01.09.2021 року навчається у Хмельницькому політехнічному фаховому коледжі Національного університету «Львівська Політехніка» за кошти фізичних та юридичних осіб. Позивачка вказує, що самостійно сплатила вартість навчання у 2022 році у сумі 15 600 грн., у 2023 році 17 800 грн. При цьому, відповідач є здоровою, працездатною особою, працює та одержує заробітну плату, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). А позивачка не може самостійно в повній мірі матеріально забезпечувати дитину, який потребує коштів на забезпечення, а саме на проїзд у транспорті, шкільне приладдя, одяг, взуття, харчування, а тому вважає за необхідне звернутись до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 20 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивачка не з`явилась, в позовній заяві вказала, що розгляд справи просить проводити без її участі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Тому, суд за згодою позивача та на підставі ст. 223 ч. 4 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 19 жовтня 2011 року Рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб, зареєстрований 11.06.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (копія довідки №Л-03-50476).

Як вбачається із копії договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти та копії договору про надання платної освітньої послуги від 29.07.2021 року ОСОБА_4 зараховано на 1-й курс за освітньо-професійною програмою «Менеджмент» і загальна вартість платної освітньої форми за весь строк навчання становить 61 000 грн.

Згідно копії довідки від 21.11.2023 року №24125 ОСОБА_4 є студентом Хмельницького політехнічного фахового коледжу 3 курсу денного відділення і навчається з 01.09.2021 року по 31.01.2025 року за кошти фізичних та юридичних осіб.

Позивачка оплатила за навчання сина ОСОБА_4 кошти в розмірі 8 400 грн. (копія платіжної інструкції від 05.01.2023 року), 7 200 грн. (копія платіжної інструкції від 10.01.2022 року), 9 400 грн. (копія платіжної інструкції від 14.07.2023 року), 8 400 грн. (копія платіжної інструкції від 02.07.2022 року).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Аналізуючи матеріали справи, суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів своїх заперечень, зокрема того, що він не має можливості сплачувати аліменти саме у розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно.

Так, чинне законодавство передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів в даній справі суд враховує вік дитини, її потреби на повсякденне життя і навчання та можливості батьків сплачувати кошти на її утримання, доки триває процес навчання.

Присуджені аліменти мають загальний характер, забезпечують щоденне задоволення життєвих потреб сина і залежать від всіх факторів, наявних навколо дитини, яка потребує матеріальної допомоги, зокрема, оплата переїзду з місця проживання до учбового закладу, повсякденні витрати, пов`язані з організацією життєдіяльності та учбового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи факт повноліття сина сторін, його навчання на денній формі за кошти фізичних та юридичних осіб, необхідність його потреб на проїзд транспортом, додаткове харчування та навчальну літературу, не доведення відповідачем ОСОБА_3 неможливості надання матеріальної допомоги та враховуючи спільний обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів є завищеним.

А тому, враховуючи те, що обов`язок по утриманню повнолітніх дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 грудня 2023 року (день пред`явлення позову до суду) та проводити стягнення до досягнення дитиною 23-х років у разі продовження ним навчання до цього віку, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за єдиним унікальним номером 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2ст.137 ЦПК України).

Проте, всупереч вище зазначеному, позивачем надано лише ордер про надання правової допомоги та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, при цьому не надано копію договору про надання правової допомоги, детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням вартості послуг та підтвердження виконання їх адвокатом.

Таким чином, витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 775 грн. 42 коп.

Керуючись статтями 150, 182, 191, 198, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15 грудня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше, аніж до досягнення ним 23 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 775 грн. 42 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складений 11 березня 2024 року.

Суддя: О.М. Палінчак