Справа № 541/1861/24
Провадження № 2/541/750/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) до Комишнянської селищної ради (адреса: 37613 Миргородський район, с.Комишня, вул. Миру, 84) про встановлення факту, що має юридичне значення, третя особа ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комишнянської селищної ради, в якому просить встановити факт, що вона на момент смерті матері ОСОБА_3 постійно проживала разом з нею в АДРЕСА_3 .

Ознайомившись із змістом заяви, вважаю, що провадження у справі в порядку позовного провадження не може бути відкрито, виходячи з наступного.

В позові порушено питання про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті, будь-яких вимог стосовно порушення майнових чи особистих прав не заявлено.

За роз`ясненнями в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

В позовному провадженні можливо звернення до суду з такими вимогами, якщо існує спір про право та за наявності інших спадкоємців та наявності спору між ними.

Як вбачається з позовної заяви, спадкоємцями після померлої ОСОБА_3 є її діти позивач по справі ОСОБА_1 та її рідний брат ОСОБА_2 , при цьому позивач вказує, що брат на спадщину не претендує, а отже ознаки спору про право заява не містить.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 р. № 205/2102/19-ц існування спору про право у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.11.2021 року у справі № 691/1237/20, зазначено, що у позовному провадженні вирішується вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, заявлена разом із вимогою вирішити спір про право (право на спадщину).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Враховуючи, що заява про встановлення факту, від якого залежить виникнення права на спадкування, не містить ознак спору про право (реального, а не гіпотетичного), вона має розглядатися за правилами окремого провадження, тому суддя відмовляє у відкритті провадження в порядку позовного провадження та вважає за необхідне рекомендувати заявниці звернутися до суду із заявою в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 293, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Комишнянської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, третя особа ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Г. Шатілова