Провадження № 2/638/2792/24
20 травня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Тимченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в поряду спадкування за законом,-
У грудні 2023 року ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в поряду спадкування за законом, в якому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на:
- 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 66,1 кв.м, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
19 жовтня 2023 року позивачкою, як дружиною померлого, було отримане свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частку зазначеної вище квартири, оскільки квартира була придбана під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Також позивачці було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку вказаних вище грошових коштів на рахунках з відповідними процентами та нарахуваннями.
Таким чином, до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшли: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , та 1/2 частка вказаних вище грошових коштів з відповідними процентами та нарахуваннями на рахунках в Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК».
Позивач, як спадкоємець 1 черги, у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. 07 лютого 2023 року була заведена спадкова справа №5/2023.
Після спливу шестимісячного строку з дня смерті свого чоловіка ОСОБА_1 звернулася до вказаного приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище нерухоме майно та грошові кошти на рахунку в установі банку, які є спадковим майном після смерті ОСОБА_4 , однак постановою нотаріуса №101/02-31 від 23.10.2023 року про відмову у вчиненій нотаріальної дії, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з отриманням нотаріусом інформації про інших спадкоємців першої черги. А саме, 07 липня 2023 року до приватного нотаріуса надійшла заяви від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , від 30 червня 2023 року та була направлена поштовим відправленням 05 липня 2023 року. В цій заяві ОСОБА_3 повідомила, що після смерті одинадцятого січня дві тисячі двадцять третього року її сина ОСОБА_4 залишилась спадщина, що складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , і що цю спадщину вона приймає за законом.
Позивач зазначає, що не оспорює, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю її померлого чоловіка, але при подачі заяви про прийняття спадщини порушено порядок її подачі, нотаріусом підпис заявника на заяві не засвідчений. Також звертає увагу суду, що в заяві зазначено про прийняття спадщини лише у вигляді частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , тоді як в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про належність ОСОБА_4 на праві власності частки вказаної квартири в АР Крим. За таких обставин позивач вважає, що надіслана поштою заява від імені ОСОБА_3 не є перешкодою для оформлення позивачкою права власності на спадкове майно в Харкові, яке позивач прийняла у встановленому законом порядку. На виконання п.3.5 вказаного Порядку мати померлого не з`являлася особисто до нотаріуса та не надіслала заяву з нотаріально посвідченим підписом як протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, тобто до 11 липня 2023 року, так і протягом практично шести місяців після його завершення.
Ухвалою суду від 01 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання у справі.Запропоновано позивачу та відповідачу скористатися можливістю подати відзив, відповідь на відзив та вчинити інші процесуальні дії згідно зі ст. 178-180, 193 ЦПК України.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Ухвалою суду від 25 січня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. ( АДРЕСА_3 ) матеріали спадкової справи № 5/2023 від 07.02.2023, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19 лютого 2024 року від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. до суду надійшла копія спадкової справи № 5/2023 від 07.02.2023, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26 березня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2 подала в порядку ст. 43 ЦПК України письмові пояснення щодо позову, в яких додатково до обставин, викладених у позовній заяві, зазначила, що наявна в матеріалах спадкової справи заява складена та підписана від імені ОСОБА_3 в простій письмовій формі, в нотаріальному порядку підпис заявника не засвідчений, що унеможливлює встановлення конкретної особи, яка складала зазначену заяву. Окрім того, лист із заявою заява від імені ОСОБА_3 від 30 червня 2023 року до приватного нотаріуса Кулиняка І.Я. було направлено 05 липня 2023 року Укрпоштою з м. Ужгород, відправником вказаний ОСОБА_5 , що також підтверджує подання вказаної заяви не спадкоємцем 1 черги після смерті ОСОБА_4 , а саме його матір`ю ОСОБА_3 . Також на окремому листі контактною особою в Україні ОСОБА_3 вказаний ОСОБА_5 , який мешкає в м. Ужгород. ОСОБА_5 є братом спадкодавця ОСОБА_4 та сином ОСОБА_3 . Позивач вкотре звернула увагу, що в заяві зазначено про прийняття спадщини лише у вигляді частки квартири, яка розташована в АР Крим та додана копія «свидетельства о праве собственности на жилье» від 21.01.1998 року, в якому ОСОБА_4 вказаний співвласником житла. Позивачка зазначила, що ніяким чином не претендує на частку квартири в АР Крим, вказане нерухоме майно не є предметом спору в цій цивільній справі.
Ухвалою суду від 26 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, про що повідомлено сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Окрім того представником позивача подано промову у судових дебатах, викладену у письмовій формі, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про судове засідання повідомлена належним чином,, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області у віці 31 рік помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 січня 2023 року складено відповідний актовий запис про смерть № 520, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 23 січня 2023 року.
Станом на дату смерті ОСОБА_4 належало наступне майно:
- квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 01 серпня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Костіною Ю.С., зареєстрований в реєстрі за № 1028, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353008411 від 03.11.2023 року;
На час смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 11 жовтня 2013 року.
07 лютого 2023 року ОСОБА_1 особисто звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі якої була заведена спадкова справа № 5/2023.
У цій заяві позивач повідомила, що спадкоємцями є: вона - дружина померлого, батько померлого - ОСОБА_6 , мати померлого ОСОБА_3 , які проживають за адресою: Автономна Республіка Крим, Нижньогірський р-н., смт. Нижньогірський. Інших спадкоємців за законом, передбачених ст. 1261, 1266 Цивільного кодексу України, втому числі дітей, немає.
07 липня 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. було отримано заяву від 30 червня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що була направлена поштовим відправленням 05 липня 2023 року. В згаданій заяві ОСОБА_3 повідомила про те, що після смерті одинадцятого січня дві тисячі двадцять третього року її сина ОСОБА_4 залишилась спадщина, що складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , і що цю спадщину вона приймає за законом.
19 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я., на ім`я дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , шлюб яких був зареєстрований Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11 жовтня 2013 року, були видані свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме: на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , - за реєстровим №4139; та на 1/2 (одну другу) частку грошових коштів з відповідними процентами та нарахуваннями, що обліковуються в Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК» - за реєстровим №4141.
19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , - за реєстровим №4139; та на 1/2 (одну другу) частку грошових коштів з відповідними процентами та нарахуваннями, що обліковуються в Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК».
Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. від 23 жовтня 2023 року за №201/02-31(спадкова справа № 5/2023) про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4 , на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , - за реєстровим №4139; та на 1/2 (одну другу) частку грошових коштів з відповідними процентами та нарахуваннями, що обліковуються в Акціонерному товаристві «УКРСИББАНК».
Відповідно до змісту постанови № 201 від 23 жовтня 2023 року, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є те, що в матеріалах спадкової справи наявна інформація про інших спадкоємців першої черги, які подали заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом., а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з ч. 1 ст. 67, ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Відповідно до підпунктів 3.3 - 3.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса.
З підпункту 3.5 вказаного Порядку вбачається, що якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Відповідно до підпункту 3.21 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.
Таким чином, оскільки в матеріалах спадкової справи наявна інформація про інших спадкоємців першої черги, які подали заяву про прийняття спадщини, приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину на цілу частку у спадщині за законом.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Суд зазначає, що правовідносини, які виникли у цій справі, не є типовими, оскільки відповідач ОСОБА_3 , яка є матір`ю спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця не засвідчена нотаріально, і в заяві про прийняття спадщини спадкоємець зазначила майно, яке не входить до складу спадщини, враховуючи матеріали спадкової справи № 5/2023. Суд враховує, що ані пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій, ані будь-якою іншою нормою порядку не визначено строк, протягом якого спадкоємець відповідно до пп. 3.5. Порядку зобов`язаний надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Таким чином, наявність зазначеної заяви перешкоджає оформленню спадщини позивачем в нотаріальному порядку без обмежень у часі, оскільки матеріали спадкової справи містять відомості про наявність інших спадкоємців першої черги, а саме відповідача.
Надаючи оцінку зазначеним обставинам, які перешкоджають нотаріальному оформленню спадкових прав позивачем, а саме заяву ОСОБА_3 , отриману поштовим відправленням нотаріусом 07 липня 2023 року, суд враховує, що відповідач проживає на території тимчасово окупованої АР Крим, що підтверджується як копією паспорта громадянина України відповідача, так і змістом заяви останньої про прийняття спадщини, яка була адресована приватному нотаріусу.
Загальновідомою обставиною, яка не підлягає доказуванню згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України, є те, що після 24 лютого 2022 року припинилося автомобільне, залізничне та авіаційне сполучення з АР Крим, що свідчить про неможливість відправлення зазначеної заяви відповідачем з АР Крим до м. Львова.
Такі висновки суду також підтверджуються відомостями, зазначеними на конверті, в якому надійшла заява ОСОБА_3 , та в описі вкладення до цього конверту, з яких вбачається, що листа до приватного нотаріуса Кулиняка І.Я. було направлено 05 липня 2023 року Укрпоштою з м. Ужгород, відправником вказаний ОСОБА_5 .
Зазначені обставини свідчать про те, що заява про прийняття спадщини оператору поштового зв`язку подано не спадкоємцем ОСОБА_3 , а іншою особою.
Крім того, суд враховує, що у зазначеній заяві зазначено, що спадкоємець після смерті ОСОБА_4 приймає спадщину, яка складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Однак зазначене майно не входить до предмету спору у справі, що розглядається.
Також суд враховує, що ОСОБА_3 після 05 липня 2023 року до лютого 2024 року, тобто протягом понад 6 місяців з нотаріусом на зв`язок не виходила, заяву, свого бажання щодо оформлення права на спадкове майно в усній формі в телефонному режимі не виражала, із заявою з дотриманням вимог пп.3.3. 3.5. Порядку до нотаріуса не зверталася.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами виконання вимог пп. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій, зокрема не надано доказів того, що вона звернулася до приватного нотаріуса у встановленому законом порядку, а саме особисто або шляхом подачі заяви з нотаріальним засвідченням справжності її підпису, ані протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, ані протягом понад шести місяців після його завершення. У зв`язку з чим, суд вважає, що надіслана поштою заява ОСОБА_3 не може бути перешкодою для прийняття та оформлення позивачкою спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 .
У постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №910/1016/17, від 17 квітня 2018 у справі № 914/1521/17 та від 22 травня 2018 року у справі №923/1283/16 зазначено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.
Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.
Враховуючи викладене, позовні вимог ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 4, 12, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в поряду спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 66,1 кв.м, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М. Тимченко