Єдиний унікальний номер 722/2258/23
Номер провадження 2/722/59/24
УХВАЛА

30 липня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Козак А.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 року адвокат Моісеєнко В.В., діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя заробітну плату (дохід) ОСОБА_4 , яку він отримав з 12.08.2022 року по 24.10.2023 року в сумі 600000 грн., здійснення поділу вказаного спільно нажитого майна шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину заробітної плати (доходу) ОСОБА_4 отриману з 12.08.2022 року по 24.10.2023 року та стягнення з відповідача на користь позивача 300000 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 31.10.2023 року, вказану позовну заяву передано до провадження судді Унгуряна С.В.

Ухвалою судді від 02.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, а також призначено підготовче судове засідання по справі.

Ухвалою суду від 09.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

16.07.2024 року представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Моісеєнко В.В. подав до суду заяву, у якій просив залишити позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву про залишення позову без розгляду підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви про залишення позову без розгляду, однак, посилаючись на вимоги ст.ст.142, 257 ЦПК України, просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення поданої представником позивача заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на викладені вимоги закону, а також враховуючи те, що підготовче провадження у справі закрито, однак судовий розгляд справи по суті фактично судом не розпочато, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18 вказав, що відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Як свідчать матеріали справи, представником відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема представником відповідача не доведено чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов, чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

При цьому, суд вважає, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, а тому не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява представника відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.141, 142, 257, 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ залишити без розгляду.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В.Унгурян