Справа № 189/688/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.05.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Лукінової К.С.,

при секретарі Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04.12.2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1152. 09.09.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис № 34. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 . 25.05.2020 року Покровським районним судом Дніпропетровської області у справі № 189/295/20 винесено рішення, відповідно до якого позивач зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття. 04.03.2020 року позивачем було укладено шлюб з ОСОБА_7 , і від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньок - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачем зазначено, що дружина також знаходиться на його утриманні. Враховуючи вказані зміни в сімейному та матеріальному становищі позивача, останній просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 189/295/20 25.05.2020 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з до 1/8 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_10 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 просить відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю. Крім того зазначив, що у даному випадку жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному місцевим судом розмірі, позивачем до суду не надано. Навпаки, відповідно до доданої до позовної заяви довідки про доходи за 2023 рік вбачається, що позивач отримує щомісяця стабільний дохід у розмірі достатньому для утримання родини та сплати аліментів відповідно до рішення суду. Крім того представником відповідача було зазначено, що оскільки у червні 2024 року донька подружжя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , досягне трирічного віку, а отже дружина не позбавлена можливості працювати та не перебуває на утриманні позивача як непрацездатна особа. 07.05.2024 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 було надано додаткові пояснення у справі, зазначивши, що не є слушними доводи відзиву про те, що факт народження ще однієї дитини у платника аліментів не змінює сімейний стан та сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану, оскільки народження ще однієї дитини спричинило зміну матеріального стану позивача, адже зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Сімейний стан платника аліментів змінився, що у відповідності до наведених вище положень Сімейного Кодексу є самостійною підставою для зміни розміру аліментів визначеного судовим рішенням. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_10 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . 25.05.2020 року Покровським районним судом Дніпропетровської області у справі № 189/295/20 винесено рішення, відповідно до якого позивач зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 04.03.2020 року зареєстрували шлюб у Київському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 44 (а.с.5 зворотній бік). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_8 , батьками якої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с 9 зворотній бік). Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_9 , батьками якої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 (а.с.9). Згідно копії довідки № 2192/59/14-2023 від 05.09.2023 року, підполковник поліції ОСОБА_1 дійсно проходить службу в Національній поліції України на посаді заступника командира полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» перебуває з 01.05.2023 по теперішній час (а.с. 10). Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 20.02.2024 року, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року нараховано та виплачено 1191889,99 грн., сума податку нарахованого перерахованого 208960,20 грн., сума військового збору нарахованого перерахованого 14848,87 грн. (а.с 11-12). Так, згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. Частиною 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено судом, у другому шлюбі у позивача ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Так, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що в даному випадку, саме ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі. При цьому позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у нього погіршився матеріальний стан після винесення судового рішення Покровським районним судом Дніпропетровської області від 25.05.2020 року про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

В свою чергу, посилання позивача на те, що в іншому шлюбі у нього народилась ще двоє дітей: ОСОБА_8 , 2018 року народження, та ОСОБА_9 , 2021 року народження, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився. Діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів інших дітей, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження №61- 1031св21). Не доведеність належними та допустимими доказами погіршення майнового стану, у разі зміни сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір. Окрім того, суд вважає, що розмір аліментів, який встановлений Покровським районним судом Дніпропетровської області від 25.05.2020 року про стягнення з позивача на утримання сина відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища ОСОБА_1 , не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , 2008 року народження, та суперечитиме її інтересам. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, ОСОБА_1 не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.182,184,192 СК України, ст. ст.10,12,13,19,76,81,82,263-265,354-355 ЦПК України, суд,- Ураховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову потрібно відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати на стороні позивача. Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова

24.05.2024