Справа № 569/1781/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ такого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім?єю ОСОБА_1 та

ОСОБА_3 в період з 01 січня 2004 року по червень 2022 року без реєстрації шлюбу; визнати житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; визнати земельну ділянку, кадастровий номер :01:059:0077, площею 0,1 га, за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:059:0077, площею 0,1 га, за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 2000 року розірвав відносини з першою дружиною ОСОБА_5 та почав проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 в квартирі по АДРЕСА_2 . Згодом, 10 жовтня 2002 poкy офіційно розірвав шлюб з ОСОБА_5 . Від шлюбу мав доньку. Як колишня дружина, так згодом і донька, знали, що він має іншу сім?ю та проживає з ОСОБА_3 . В 2005 році вирішили поліпшити свої житлові умови та в березні 2006 року придбали земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1 га в АДРЕСА_1 та у тому ж році почали будувати будинок. На земельній ділянці за час спільного проживання однією сім?єю побудували будинок та жили в ньому разом орієнтовно до червня 2022 року. Спільне майно, зокрема земельна ділянка та будинок, були придбані та побудовані здебільшого його коштами, оскільки він займався купівлею-продажем автомобілів. Проте, всю нерухомість реєстрували на відповідача, оскільки він їй повністю довіряв. Крім того, він займався на той час бізнесом купівлею-продажем авто та у зв`язку з частими проблемами зі штрафами ДАІ/податками задля уникнення накладення арештів виконавчою службою на майно було вирішено все реєструвати на відповідача. Загалом жили як подружжя більше 20 років, а саме з осені 2000 року до червня 2022 року, проте у зареєстрованому шлюбі не перебували, спільних дітей не було. Оскільки придбав спільно з відповідачем земельну ділянку, згодом спільними зусиллями побудували будинок, повністю його замеблювали та фактично проживали там як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу однією сім?єю в період з 2000 року по червень 2022 року, має законне право на половину всього нажитого майна за період спільного проживання. Жили як сім?я, мали спільних знайомих, спілкувались із родичами, відвідували спільно родинні свята, вели побут та разом відпочивали. У зв?язку з тим, що відповідач не впускає його у спільний будинок, без його відома змінила замки та до будинку доступу не надає, не мав змоги забрати свої речі, тому квитанції про оплати, фотокартки, відео та інші докази спільного проживання наявні лише частково. 18 червня 2022 року відповідач не впустила його до спільного будинку, змінила дверні замки та навіть не дозволяла забрати особисті речі та грошові кошти. Після звернення до поліції дозволила забрати деякі особисті речі, а власних грошових коштів не виявив. Встановлення факту проживання однією сім?єю як чоловіка і дружини впливає на його майнові права, які наразі не може належним чином реалізувати та оформити.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що між нею та позивачем певний проміжок часу існували романтичні відносини, а саме з 2005 по 2010 рік. До 18 серпня 2005 року вона перебувала у шлюбі і, відповідно, у стосунках з ОСОБА_6 , що унеможливлює побудову будь-яких стосунків із позивачем з 2000 року. Вона походить із фінансово забезпеченої сім`ї, крім того з 29 серпня 2003 року була суб`єктом підприємницької діяльності. 18 березня 2006 року нею за власні кошти та задля власних потреб було придбано земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 . З незрозумілих причин та підстав позивач вважає, що земельна ділянка придбана саме «сторонами по справі», водночас не надаючи жодного доказу для підтвердження своїх слів. Деякий час вони мали романтичні стосунки, а саме до серпня 2010 року, після чого через різні погляди на життя та втрати інтересу один до одного та через її стосунки з іншим чоловіком припинили відносини. Тобто, між ними взагалі не існувало шлюбних стосунків, не існувало спільного бюджету, спільного господарства тощо. Починаючи з 2015 року практично на постійній основі перебувала за кордоном. В Україну приїжджала періодично, так як змушена була доглядати за власним будинком та відвідувати рідних. В цей період перебувала у стосунках із Тімоті ОСОБА_7 , з яким спільно проживала у ОСОБА_8 . 3 2019 року перебуває у стосунках з ОСОБА_9 , з яким спільно проживає за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, сам позивач з 2015 року перебуває у стосунках із ОСОБА_10 . Після закінчення стосунків між ними позивач деякий період проживав у її будинку, так як власного житла не мав. На прохання покинути будинок позивач погрожував його спалити. Після повернення в Україну змушена була примусово виселити позивача, який перешкоджав їй користуватися власним майном. Забираючи свої речі із будинку позивач мав можливість забрати всі свої речі. Придбання земельної ділянки, будівництво, утримання, облаштування будинку здійснювалось виключно за її власні кошти. Єдиними доказами позивача є незрозумілі фотографії та покази свідків, які фактично не були очевидцями їхнього спільного життя. Правовстановлюючі документи на нерухомість підтверджують право власності на майно виключно за нею. Враховуючи, що вони не мали спільного бюджету, не вели спільного господарства, майно купувалося та будувалося виключно внаслідок її власних зусиль, то земельну ділянку та житловий будинок жодним чином не можна вважати об`єктами спільної сумісної власності.

Ухвалою від 16 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 22 травня 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що в 2000 році познайомився з ОСОБА_3 , почали зустрічатися. В тому ж році повернувся до Франції, допоміг відповідачу зробити документи, візу, оплатив проїзд. В 2002 році вирішили проживати разом. Зустрічався з її батьком, який поставив умову, щоб він розлучився, а тоді зможе проживати з ОСОБА_3 . Також зустрічався з її чоловіком, з яким теж домовилися, що вони розірвуть шлюб. Проживали в АДРЕСА_2 . В 2003 році вирішити відкрити кіоск, тому відповідач стала підприємцем. Разом їздили в м.Київ по кемпінг, робили дозвільні документи, займалися цим кіоском. Далі він став займатися своїм бізнесом - пригон автомобілів з Європи та їх реалізація. В 2005 році вирішили шукати земельну ділянку під будинок. Через агенство нерухомості знайшли земельну ділянку на АДРЕСА_1 , яку разом оглядали та вирішили придбати, зустрічалися з власницею земельної ділянки ОСОБА_11 та її чоловіком. Земельну ділянку придбали за спільні кошти за 15000 доларів США, він дав 7500 доларів США. Оформили на відповідача, бо вона постійно на місці і їй краще було організовувати будівництво, а його довго не буває в країні. Знайшли бригаду та прораба, підібрали проект будинку, домовилися з архітектором. Восени почали заливати фундамент, а весною розпочали будівництво. Дошки поміг знайти сусід ОСОБА_12 , їздили по них разом з ОСОБА_3 . ОСОБА_13 купували на вул.Рівненській, вікна замовляли в м.Рівне, ванну купували в м.Львів, балки декоративні - в м.Луцьк, металочерепицю - в м.Ковель. По всі будівельні матеріали їздили разом з ОСОБА_3 . Разом з відповідачем їздили по річковий камінь, з якого зробили паркан. Прибудинкову територію робив ОСОБА_14 . Всі зелені насадження купували в Польщі, а плодові дерева - в с.Тинне. Побутова техніка, яка є в будинку, придбана в м.Рівне, кухня - в м.Луцьк, ОСОБА_15 їздили разом купувати в Голландію, тижлень там проживали, поки підбирали. Будівництво тривало довго, бо потребувало грошей. Все, що він заробляв і що заробляла відповідач у кіоску, йшло на будівництво. В 2006-2007 роках ОСОБА_3 припинила свою підприємницьку діяльність і з цього часу перебувала на його утриманні, ніде не працювала. Будівництво будинку тривало до 2013 року, але проживати в ньому почали з 2010 року. Оплачував всі комунальні послуги, викликав майстрів. Час від часу їздили на відпочинок за кордон. Донька ОСОБА_3 ОСОБА_16 проживала з ними в квартирі на АДРЕСА_2 , а потім у будинку. Жили як сім`я, до доньки відповідача відносився як до рідної, допомагав їй. Коли вона виїжджала за кордон, доглядав за її квартирою. Були разом з відповідачем присутні на весіллі ОСОБА_16 , на хрестинах її доньки, на родинних святах. В 2021 році померла його мати, то відповідач організовувала її поховання. Про інших чоловіків ОСОБА_3 дізнався після того, як почався судовий процес. ОСОБА_9 не міг проживати з відповідачем з 2019 року, бо з 2018 року вона проживала за кордоном, він у будинку мешкав сам.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що була з позивачем у романтичних стосунках, але в 2010 році ці всі відносини закінчилися, бо покохала іншу людину. З 2005 року проживала з позивачем у квартирі її матері на АДРЕСА_2 , з 2010 року почали жити в будинку на АДРЕСА_1 . З 2016 до 2020 року жила з Тімоті ОСОБА_7 в Словаччині, періодично поверталася в м.Рівне, щоб допомогти матері та доньці, яка народила дитину. Просила ОСОБА_1 розійтися, але він не хотів, хоча знав, що в неї інший чоловік. Неодноразово просила його залишити будинок, але він казав, що йому добре жити, так як є. Він 12 років жив у будинку, тому що не хотів йти від неї. Викидала його речі, а потім назад його приймала з жалю, бо в нього не було де жити. Пізніше став погрожувати, що спалить будинок. Зверталася із заявою про погрози в поліцію, але на його прохання забрала. З 2010 року інтимних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. З того часу у позивача були інші жінки, а в неї - інші чоловіки. З ОСОБА_9 зустрічається давно і незабаром в них буде весілля. Гроші на кіоск їй дав її батько. Земельну ділянку купила за 20000 доларів США за кошти від продажу акцій. Продала належний їй будинок за 385000 доларів США і за ці кошти почала будувати новий будинок на придабній земельній ділянці. Позивач був присутні під час купівлі будівельних матеріалів, тому що возив її автівкою. Ніяких спільних покупок в них не було, кошти він у неї позичав під розписку. На відпочинок їздила за власні кошти. Допомагала при похованні матері позивача, бо він був у поганому стані. На весіллі його доньки також була на його прохання, бо він не хотів бути без пари. В будинку позивач проживав за її згодою, але не як чоловік. Вона часто проживала за кордоном і їй було безпечніше, що позивач проживає у будинку та охороняє його. Після розриву стосунків вирішили жити як друзі. Про Тімоті ОСОБА_17 знала вся її сім`я і знав позивач. Спільних друзів у них не було.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , який розірвано 10 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим повторно 24 листопада 2021 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , який розірвано 18 серпня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

18 березня 2006 року ОСОБА_3 придбала у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 29 травня 2006 року серії ЯГ № 381406, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 19 вересня 2022 року.

25 квітня 2007 року ОСОБА_3 продала належний їй житловий будинок АДРЕСА_3 , за 1749690 грн та земельну ділянку площею 0,10 га, що знаходиться в АДРЕСА_3 , за 119610 грн, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 25 квітня 2007 року, посвідченими приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Червук О.В. та зареєстрованими в реєстрі за № 634 та № 635 відповідно.

30 листопада 2011 року ОСОБА_3 продала земельну ділянку площею 0,0800 га, що розташована в АДРЕСА_4 , за 20632 грн та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована в АДРЕСА_4 , за 43586 грн, про що свідчать договори купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. та зареєстровані в реєстрі за № 4799 та № 4802 відповідно.

17 жовтня 2006 року ОСОБА_3 видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 339 на виконання будівельних робіт з будівництва нового житлового будинку на АДРЕСА_1 , який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи № 77025 на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 закінчено та введено об`єкт в експлуатацію в серпні 2013 року, про що свідчить декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією ДАБК у Рівненській області 21 серпня 2013 року № РВ 44.

Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 31 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 05 вересня 2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8971693 від 05 вересня 2013 року.

Розпорядженням Рівненської міської управи № 138-Р від 07 лютого 1994 року проведено державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 за видом діяльності - ремонт та технічне обслуговування автотранспорту, торгово-закупівельна, посередницька діяльність, транспортні послуги (при наявності ліцензії). Підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена 21 вересня 2007 року за судовим рішенням в зв`язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 грудня 2023 року.

ОСОБА_3 з 29 серпня 2003 року зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особм.

В 2005-2007 роках ОСОБА_3 здійснювала підприємницьку діяльність - роздрібна торгівля продовольчими і непродовольчими товарами (крім алкоголю та тютюну), автокемпінг р-н пивзаводу, про що свідчать свідоцтва про сплату єдиного податку від 29 грудня 2005 року, від 29 грудня 2006 року та від 29 грудня 2007 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2022 року у справі 569/8893/22 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

За змістом вказаної постанови, 13 червня 2022 року близько 15 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , а саме погрожував їй фізичною розправою. Потерпіла ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій вказала, що вони з ОСОБА_1 помирилися, просила не притягувати його до адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Свідок ОСОБА_5 показала, що про стосунки її колишнього чоловіка ОСОБА_1 з ОСОБА_3 дізналася, коли ще з позивачем була у шлюбі. Дізналася, що він їй гроші із-за кордону переказує, забрав її до себе у Францію і представляв там як свою дружину. Відносини в них почалися в 2001 році, в 2002 році вона розлучилася з позивачем. На момент розлучення в ОСОБА_1 була однокімнатна квартира і машина. З його слів знає, що мав кіоск «кури-гріль» на пивзаводі. Після розірвання шлюбу стежила за їх життям у соціальних мережах, де постійно були їх спільні фото з відпочинку. На родинних святах сторони були разом: на весіллі їх спільної з позивачем дочки в 2013 році, на хрестинах внучки в 2017 році, на святкуванні дня народження дитин в 2018 році. Бачила їх разом у місті та біля спільного бізнесу. Їх спільній дитині позивач не допомагав, мотивуючи тим, що йому треба будуватися, а тому всі гроші витрачає на будівництво. Для позивача дочкою була ОСОБА_16 - донька ОСОБА_3 . Організацією похорон матері ОСОБА_1 займалася ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_18 показала, що з кінця 2002 року до 2010-2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали в будинку на вул.Коновальця поряд з квартирою, де мешкала вона з батьками. Жили сторони як сім`я, спілкувалися з її батьками, її син та їхня дочка теж спілкувалися. Приходили в гості до них разом, хоча і не часто. ОСОБА_19 займалася своєю діяльністю, ОСОБА_20 їздив по машини. Коли почали будуватися, то її батько допомагав як електрик, разом з позивачем їздив щось закупляти на будівництво. З 2004 року по 2006 рік вона не проживала разом з батьками, але кожного дня їх відвідувала. Після того, як ОСОБА_1 і ОСОБА_3 виїхали з квартири, більше їх не бачила.

Свідок ОСОБА_21 показав, що в 2011-2012 роках монтував супутникову антену у будинку сторін. Надалі періодично проводив її обслуговування: заміну тюнера, перепрограмування, усунення поломок. З цією метою був у будинку сторін на АДРЕСА_5 та останній раз в 2022 роках. Викликав його позивач, узгоджував всі технічні питання з ОСОБА_1 , який розраховувався за роботу. ОСОБА_3 його не викликала ні разу. З ОСОБА_1 спілкувався як з господарем будинку. Зі спілкування сторін між собою зробив висновок, що вони чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_22 показав, що з 2015 року до 2022 року щорічно приїздив у будинок на вул.Серпанкова для обслуговування котла. Викликав його і розраховувався з ним ОСОБА_1 . В будинку бачив і позивача, і відповідача, частували його кавою. Зробив висновок, що вони подружжя, спільного побуту не бачив.

Свідок ОСОБА_23 показав, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2009 року, надавав їм послуги з будівництва паркану, фонтану, замощення прибудинкової території та облаштування цоколя. По телефону з ним зв`язалася ОСОБА_24 , але при зустрічі та обговоренні умов роботи були присутні і вона, і ОСОБА_25 . Працював у сторін два роки, тісно спілкувався з ними в 2009-2011 роках, але і надалі приходив щось доробити, переробити, просто в гості. Позивач їздив за кордон, займався автомобілями, гроші вкладав у будівництво, після повернення із-за кордону розраховувався з ним великими сумами. Позивач постійно займався пошуком грошей, щоб вкласти у будівництво. Він особисто декілька разів їздив з ОСОБА_1 за кордон переганяти авто, бо той сам не справлявся. Відповідач займалася продажем косметики Мері Кей. За роботу в 90 % випадків розраховувався позивач, декілька разів і ОСОБА_19 розраховувалася або казала, що приїде ОСОБА_25 і розрахується. На матеріали гроші давали обоє - то ОСОБА_19 , то ОСОБА_20 . На будівництві частіше бувала відповідач, бо позивач був за кордоном, заробляв гроші. В ОСОБА_19 гроші брав під підпис. Бувало, що брав розписки і від ОСОБА_1 , але вони не збереглися. ОСОБА_26 на паркан привіз позивач із Закарпаття. Останній раз був у сторін в будинку в 2014 році. Сторони жили як сім`я, спочатку на квартирі, а потім у будинку. Відповідач готувала їсти, разом сідали вечерять. Дочка відповідача ОСОБА_16 з ними проживала у будинку. Сприймав їх як родину і навіть не підозрював, що вони не одружені.

Свідок ОСОБА_27 показала, що знає ОСОБА_3 . понад 18 років, вона хресна мати її старшої доньки, яка народилася в 2008 році. Познайомилися ще до початку будівництва будинку. На той час ОСОБА_19 була у романтичних стосунках з ОСОБА_1 , вони разом жили в квартирі на Північному. У ОСОБА_3 був заможній батько, залишив їй акції ОСОБА_28 , які вона продала за значні кошти. Від батьків ОСОБА_19 також дістався будинок в «Царському селі», який вона продала за 375000 доларів США. Вона з ОСОБА_19 та покупцями будинку їздили оформляти угоду, кошти від продажу отримала відповідач. Крім того, в ОСОБА_19 був свій бізнес (кури-гріль), потім вона займалася продажем косметики. Будівництвом будинку займалася ОСОБА_3 , організовувала процес, замовляла будівельні матеріали, домовлялася з працівниками, радилася з нею щодо деяких моментів. Позивач проживав у будинку ОСОБА_19 , але в їх стосунки не вникала. На всі її сімейні свята (весілля, хрестини дітей, новий рік, 30-річчя) ОСОБА_19 приходила без ОСОБА_20 , хоча вона запрошувала парами. Коли приходила до ОСОБА_19 в гості, то позивача там не було. Зі слів ОСОБА_3 знає, що вона просила позивача залишити будинок, називала його «окупантом». Років 8 тому відповідач проживала з іншим чоловіком - Тімоті Кіфом. Він жив в ОСОБА_8 і вона часто в нього бувала. В один із приїздів вони вдвох приходили до неї у гості, для спільного проживання винаймали квартиру в м.Рівне. ОСОБА_1 теж мав іншу жінку, з якою нині проживає. Знайома також з новим чоловіком ОСОБА_29 , з яким вона проживала ще до війни в орендованій квартирі, оскільки в будинку жив позивач.

Свідок ОСОБА_30 показав, що з ОСОБА_3 познайомився в 2004-2005 роках, домовилися про будівництво будинку. Замовником була відповідач, з якою узгоджував всі питання. Зі своєю бригадою будував будинок від фундаменту і до даху. Розраховувалася за роботу ОСОБА_3 . Про те, що в неї на той час був чоловік, не знав, з ним спілкувалася лише відповідач. По будівельні матеріали теж їздив з ОСОБА_3 . Позивача бачив декілька разів на будівництві, але він там нічого не робив. Коли звернувся до нього по розрахунок, він сказав, що всі питання до ОСОБА_19 . Будівництво тривало з 2005 року по 2011 рік. В 2012 році на прохання відповідача вішав в будинку карнізи та картини. Знав, що позивач займається перепродажем машин, бо він радив йому куди заїхати за запчастиною.

Свідок ОСОБА_9 показав, що з 2019 року знайомий з ОСОБА_3 , з 2020 року винаймав квартиру, щоб з нею зустрічатися, бачилися щодня, 2-3 рази на тиждень залишався ночувати. З грудня 2021 року зі своєю колишньою дружиною вже не проживав на постійній основі, розлучилися в червні 2022 року. В жовтні 2021 року їздив з дружиною відпочивати в ОСОБА_31 , щоб путівка не пропала. Зі слів ОСОБА_19 знає, що в 2005 році в неї були романтичні стосунки з ОСОБА_1 , коли вона була ще в шлюбі з ОСОБА_32 , пізніше вони закінчилися, але він з її дозволу проживав у будинку, бо вона постійно була за кордоном. Перед ним відповідач 5 років проживала з Тімоті. Він особисто з ним спілкувався як почалася війна, бо той хотів чимось допомогти ОСОБА_19 , але потреби в цьому не було, тому що вона вже проживала з ним. Про ситуацію з ОСОБА_1 знає зі слів ОСОБА_19 , яка після відвідин свого будинку завжди була у стресовому стані. Хотіла, щоб ОСОБА_20 виїхав з її будинку, але він їй погрожував, що спалить його. Писала заяву в поліцію, яку на прохання позивача потім забрала. Позивач вимагав гроші від ОСОБА_19 за те, щоб добровільно залишити будинок. Від родичів відповідача (матері, дружини брата) та з її слів знає, що ОСОБА_19 продала будинок і за ці кошти збудувала новий.

Свідок ОСОБА_33 показала, що ОСОБА_3 є сестрою її чоловіка. Певний час вона зустрічалася з ОСОБА_1 . В 2006 році на її весіллі та пізніше на хрестинах її дитини ОСОБА_19 була сама, без позивача. Батьки її чоловіка та ОСОБА_19 були заможні люди і дали гроші на бізнес як сину, так і доньці. ОСОБА_19 займалася будівництвом будинку сама. Позивач проживав у її будинку, зі слів відповідача, бо йому не було де жити, сім`ї в них не було. На похоронах її чоловіка в 2020 році ОСОБА_1 не було. В 2006 році позивач був з ОСОБА_19 декілька разів у неї в гостях. Також знайома з ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , з якими у ОСОБА_19 були відносини після позивача.

Свідок ОСОБА_36 показала, що знає ОСОБА_3 близько 25 років. В ОСОБА_19 заможні батьки, які працювали на Півночі, мали акції. Відповідач продала будинок і почала будівництво нового в іншому місці. В неї був кіоск на пивзаводі, допомагала їй з обладнанням. З позивачем особисто не зустрічалася. Зі слів ОСОБА_19 знає, що він проживав у будинку, бо йому не було де жити і подруга його пошкодувала. З ОСОБА_37 проживала з 2012 року років 4-5, були разом з ним у неї в гостях. Три роки тому ОСОБА_3 почала проживати з ОСОБА_35 . Коли навідувалася до ОСОБА_19 в будинок, то позивача жодного разу там не зустрічала.

Свідок ОСОБА_38 показала, що знайома з ОСОБА_3 з 2005 року, коли вона ще жила в квартирі. В неї був будинок, який вона продала, і за ті кошти почала будувати новий. Сама возила пісок, арматуру. Допомагала ОСОБА_19 по дизайну будинку та прибудинкової території. ОСОБА_1 на будівництві не бачила ні разу, він ОСОБА_19 не допомагав. Познайомилася з ним, коли будинок вже був збудований. ОСОБА_1 ОСОБА_19 їй відрекомендувала як друга. На дружні вечірки, сімейні свята чи інші події ОСОБА_19 завжди приходила сама. Зі слів відповідача знає, що у позивача близько восьми років відносини з іншою жінкою Майєю. Сторін сім`єю не вважала. ОСОБА_1 проживав у будинку ОСОБА_19 , але та пояснювала, що їй це вигідно, бо вона постійно за кордоном, а він дивиться за будинком.

Свідок ОСОБА_39 показала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її колишній чоловік ОСОБА_9 забрав свої речі і переїхав жити в іншу квартиру. Через 2-3 тижні дізналася, що він живе з ОСОБА_3 . Коханка в чоловіка з`явилася в 2021 році, він змінився в поведінці і їй почали знайомі натякати про це. В 2019-2020 роках вона з чоловіком проживали сім`єю, завжди були разом, на роботу і з роботи їздили вдвох, вечори проводили спільно, всі вихідні і відпустки теж проводили разом. В жовтні 2021 року їздили на відпочинок в Єгипет на день народження чоловіка. Ініціатором розлучення був чоловік.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України).

Спірні правовідносини стосуються встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період 01 січня 2004 року по червень 2022 року, визнання спірного майна, придбаного у вказаний період, спільною сумісною власністю та здійснення його поділу.

Статтею 25 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Згідно з ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Отже, право на встановлення факту проивання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу виникає лише після припинення попереднього шлюбу. Тобто, суд не може встановити факт проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, якщо один з них перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, оскільки це порушує презумпцію одношлюбності, закріплену ст.25 СК України.

Суд встановив, що ОСОБА_3 до 18 серпня 2005 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , а отже, встановлення факту проживання сторін без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року до 18 серпня 2005 року є неможливим, так як суперечить вимогам ст.25 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК Ураїни, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з ч.1 ст.36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Положеннями ст.74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Для встановлення спільного проживання однією сім?єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім?ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо (постанова Верховного Суду від 08 грудня 2021 у справі № 531/295/19).

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).

За положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Спірна земельна ділянка придбана відповідачем ОСОБА_3 18 березня 2006 року, право власності на спірний житловий будинок набуто нею 31 серпня 2013 року.

Відповідач визнає факт проживання з позивачем з 2005 року в квартирі на АДРЕСА_2 та з 2010 року до червня 2022 року в будинку на АДРЕСА_1 , однак заперечує наявність між ними відносин, притаманних подружжю, та набуття спірного майна за спільні кошти.

Позивач не надав суду достатніх доказів того, що з 18 серпня 2005 року по 01 вересня 2013 року (період, потягом якого було придбано спірне майно) він проживав разом з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, тобто не довів наявності спільних витрат, спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, надання взаємної допомоги, витрачання коштів на спільні цілі.

Свідок ОСОБА_5 (колишня дружина позивача) підтвердила лише спільне відвідування сторонами родинних свят в 2013, 2017 та 2018 роках. В квартирі, де проживали сторони до 2010 року, та у будинку на АДРЕСА_1 свідок не була, про спільний побут сторін, спільні витрати чи спільну купівлю майна їй невідомо.

Свідок ОСОБА_18 також підтвердила лише проживання сторін з 2002 до 2010 року у квартирі на АДРЕСА_2 та участі її батька, як електрика, у будівництві будинку.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 висновок про наявність між сторонами фактичних шлюбних відносин зробили на основі власних міркувань, в будинку на АДРЕСА_1 були лише з метою виконання замовлень щодо обслуговування відповідних приладів.

Свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_33 , ОСОБА_40 , ОСОБА_38 показали, що ОСОБА_3 дійсно проживала з ОСОБА_1 з 2005 року, але сімейних стосунків вони не мали та жили кожен своїм життям, на їх родинні свята сторони разом не приходили.

Свідок ОСОБА_30 ствердив, що замовником будівництва спірного житлового будинку була ОСОБА_3 , яка і розраховувалася за роботу.

Здійснення відповідачем витрат на будівництво спірного житлового будинку підтверджується також рахунком № НОМЕР_4 від 23 березня 2006 року, нарядом-замовленням № СМ-0001434 від 08 липня 2008 року, видатковою накладною № ВВ-0003548 від 09 червня 2008 року, товарним чеком № 08/01 від 02 серпня 2008 року, накладною № 69 від 22 лютого 2008 року, накладною № 75 від 20 лютого 2008 року, видатковою накладною № ВВ-0004130 від 04 липня 2008 року, видатковою накладною № ВВ-0003549 від 09 червня 2008 року, видатковою накладною № ВВ-0004247 від 09 липня 2008 року, видатковою накладною № ВВ-0003550 від 09 червня 2008 року, видатковою накладною № ВВ-0002703 від 06 травня 2008 року, товарним чеком № 74 від 08 листопада 2010 року, товарним чеком від 09 лютого 2009 року, накладною № 702 від 07 листопада 2006 року, накладною № 136 від 25 травня 2007 року, накладною № 658 від 01 листопада 2006 року, накладною № 116 від 21 листопада 2007 року, рахунком № ROV003608 від 15 травня 2012 року, видатковою накладною № РН-0001391 від 01 листопада 2006 року, накладною від 30 липня 2007 року, видатковою накладною № ВВ-0004303 від 10 липня 2008 року, накладною № 34 від 14 травня 2006 року, видатковою накладною № ВВ-0004208 від 08 липня 2008 року, видатковою накладною № РН-0007390 від 15 липня 2009 року, рахунком № ROV003953 від 03 вересня 2012 року, замовленням від 29 лютого 2008 року, видатковою накладною № РН-0001547 від 30 червня 2009 року, товарним чеком від 06 лютого 2008 року, товарним чеком від 24 червня 2008 року.

Письмові докази участі позивача у придбанні спірної земельної ділянки та витратах на будівництво спірного житлового будинку у справі відсутні.

Свідок ОСОБА_23 показав, що за надані ним послуги розрахунок проводили як позивач, так і відповідач. При цьому, розрахунки з відповідачем підтверджуються підписом свідка в записах ОСОБА_3 . Письмові докази отримання грошових коштів від позивача у справі відсутні і свідок не зміг назвати дати та конкретної суми отриманих від ОСОБА_1 коштів.

Довідка про зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби за період з 2008 по 2013 роки № 31/17/5641-1593 від 01 грудня 2021 року не підтверджує розміру отриманого позивачем доходу за вказаний період.

Довідки про вартість транспортних засобів, відчужених в період з 2000 року по 2014 рік, довідки/виписки за договорами № SAMDN0760, № SAMDN6499, виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 , довідки-рахунки про продаж транспортних засобів не свідчать про те, що отримані від продажу транспортних засобів чи наявні на рахунках кошти позивач використав на набуття спірного майна.

Надані позивачем довідки/виписки АТ КБ «Приватбанк» клієнта ОСОБА_41 (сестри позивача) суд до уваги не приймає, оскільки доказів надання ОСОБА_41 коштів ОСОБА_1 у позику суду не надано.

Фотографії та відеозапис спільної присутності сторін на весіллі доньки позивача у 2013 році, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не свідчать про те, що між сторонами мали місце відносини, які притаманні саме подружжю. Крім того, свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_33 , ОСОБА_40 , ОСОБА_38 , ОСОБА_9 підтвердили навність тривалих стосунків ОСОБА_3 з Тімоті ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за період проживання позивача у спірному будинку.

Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та жінки, наявності між ними відносин, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету та його майнової участі у купівлі спірної земельної ділянки та будівництві спірного житлового будинку, відсутні підстави для визнання майна спільною сумісною власністю сторін та, відповідно, визнання за позивачем права власності на частку такого майна, а отже, в позові належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ такого майна.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 15 травня 2024 року.

Суддя