Справа № 449/128/24
провадження № 2-о/445/70/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золочів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перемишлянська міська рада Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 - мати заявника. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, зокрема земельну ділянку. Вказує, що при житті ОСОБА_2 заповіту не складала, а, відтак, спадкування здійснюється за законом. Заявник вказує про те, що не дивлячись на інше місце своєї реєстрації, він постійно проживав та вів спільне господарство разом зі своєю мамою ОСОБА_2 , за адресою: с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області. Таким чином, на підставі вищевикладеного, заявник вважав, що спадщину прийняв, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, але звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак подав до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якої не заперечував проти задоволення заяви та про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії та НОМЕР_2 , а у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, у вигляді земельної ділянки.

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0131224, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Перемишлянської районної державної адміністрації від 08.07.1996 р. № 332 є власницею земельної частки (паю) розміром 1,99 га. в умовних кадастрових гектарах у землі, без контурного визначення зовнішніх меж на ділянці, яка перебуває у колективній власності Спілки селян -пайовиків "Світанок" у с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області.

Як вбачається із витягу № 75378069 від 10.01.2024 року, із Спадкового реєстру, інформація після смерті ОСОБА_2 , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті матері, заявник з метою оформлення спадкових прав, звернувся до нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки його місце проживання не було зареєстровано за останнім місцем проживання спадкодавицві, що підтверджується листом приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Юзви Вікторії № 12/01-16 від 10.01.2024 року, і рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту постійного проживання спадкодавиці зі спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1221 Цивільного кодексу встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до частини 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається з довідки № 407/24-12 від 18.07.2023 року, виданої виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: с. Вишнівчик Львівського району Львівської області. На момент смерті разом з нею проживав її син ОСОБА_1 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.07.2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємець першої черги ОСОБА_1 в установлений шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц.

Відтак, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перемишлянська міська рада Львівського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день відкриття спадщини зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: с. Вишнівчик , Львівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20.05.2024 року.

Суддя В. М. Сивак