Справа № 303/5984/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої адвокат Пітух Василя Івановича на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 серпня 2023 року у справі №303/5984/23 (Головуючий: Кость В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою до ОСОБА_1 , державного реєстратора центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангура Р.В. про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна та державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна з припиненням права власності, мотивуючи тим, що позивач збудував на земельній ділянці площею 0,0048 га, яка була в його фактичному користуванні, за наслідками укладеного договору міни від 14.05.2008, житловий будинок, однак не здав такий в експлуатацію. Поряд з цим, у 2022 році позивач, виготовивши технічну документацію на вказаний об`єкт нерухомості, а також надавши державному реєстратору державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0411, оформила право власності на будинок за собою.

Позивач зазначає, що у 2023 році завершив процедуру оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,0048 га, як частини від земельної ділянки площею 0,11 га, яка була в його володінні за наслідками укладеного договору міни від 14.05.2008 р. У свою чергу, на іншу частину земельної ділянки (площею 0,1052 га, кадастровий номер :01:003:0429) ОСОБА_2 оформив право власності за довго перед цим.

Оспорюване за предметом позову рішення держаного реєстратора позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він був позбавлений майнових прав на нерухоме майно, яке збудував. У зв`язку з наведеним, просить також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, з припиненням права власності відносно нього.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангура Роберта Васильовича від 06.12.2022 року за №65685013 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040).

Скасувано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040, запис про право власності №48621560 від 01.12.2022 року), з припиненням права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомого майна.

У задоволені позову до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангура Роберта Васильовича відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 2147,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якої дії адвокат Пітух В.І. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд розглянув справу у відсутності відповідачки, яка не була належним чином повідомлено про час, дату і місце розгляду справи і дана категорія справ не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а допущені судом порушення є підставою для скасування судового рішення. Право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого права і після набуття права власності на земельну ділянку жодна із сторін договору міни претензій щодо отриманих земельних ділянок та їх площ не висловила.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Пітух В.І., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 адвоката, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що у приватній власності позивача перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0091, площею 0,0048 га, яка знаходиться за адресою: с. Синяк Мукачівського району, Закарпатська область і яка знаходиться у його користуванні з 2005 року.

На підставі договору купівлі-продажу від 26.08.2005 року, позивач придбав у власність житловий котедж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і разом із житловим котеджем позивач набув майнове право на частину земельної ділянки під котеджем площею 0,1409 га.

За твердженням позивача на вказаній земельній ділянці у період з 2006 р. по 2008 р. ним було збудовано ще один житловий будинок площею 162,7 кв. м., право власності на який не було оформлено.

На підставі договору міни від 14.05.2008 р. ОСОБА_2 став власником житлового котеджу, за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідним майновим правом на частину земельної ділянки під вказаним об`єктом нерухомості площею 0,11 га для рекреаційного призначення.

У пояснювальній записці інженера - землевпорядника до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі наявна інформація про те, що позивачем було розроблено технічну документацію на земельну ділянку :01:003:0429, площа якої становить 0,1052 га, та яка є на 0,0048 га меншою від площі, що зазначена в договорі міни від 14.05.2008 (0,11 га).

Відповідно до інформаційної довідки від 12.05.2023 № 332039797, позивач зареєстрував за собою право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0048 (кадастровий номер :12:000:0091), що становила залишок від загальної площі 0,11 га, відповідно до умов договору міни 14.05.2008 р.

Разом з тим, на цій земельній ділянці знаходиться спірний житловий будинок, право власності на який було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області - Мангуром Р. В.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд першої інстанції із посиланням ч.2, ст.152 ЗК України, ч.1 ст.328 ЦКУ України, пункту 1 частини першої статті 2, статті 5, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обґрунтовано вважав, Закон визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно як засвідчення державою вже набутого особою права власності.

Пункт 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24 січня 2020 року у справі №910/10987/18.

Отже, одним з визначальних моментів під час дослідження судом обставин існування в особи права власності є, встановлення підстави, на якій ОСОБА_1 набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Таким чином, позивач до оформленням ним права власності на земельну ділянку площею 0,0048 (кадастровий номер :12:000:0091), був належним землекористувачем вказаного майнового активу, оскільки набув таке речове право на підставі укладеного договору міни від 14.05.2008, відповідно до умов якого до ОСОБА_2 перейшли у власність житловий котедж разом з правом на земельну ділянку (0,11 га), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору міни від 14.05.2008 р. позивачем було розроблено технічну документацію на земельну ділянку :01:003:0429, площа якої становила 0,1052 га, та яка є на 0,0048 га меншою від площі, що зазначена в договорі міни.

Фактичне місцезнаходження спірного будинку на цій земельній ділянці площею 0,0048 га з кадастровим номером :12:000:0091 підтверджується даними наявних у справі графічних та схематичних матеріалів технічної документації (а.с. 45, 46, 48, 91), тоді як на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0411 (дані якої були надані для реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_1 ) розміщені лише два навіси.

Суд першої інстанції з посиланням на докази, які містяться в матеріалах справи обґрунтовано вважав, що позивач реалізував своє право та зареєстрував за собою право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), що становила залишок від загальної площі 0,11 га, яка мала перейти йому у користування відповідно до умов договору міни від 14.05.2008 р., що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Оскільки, порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 , заявлені ним позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.

Отже, враховуючи обставини справи, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права на нерухоме майно розцінюється судом як належний спосіб захисту. За умови задоволення такої вимоги це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення, що відповідає способу захисту, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає до їх застосуванню із посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини обґрунтовано частково задовольнив заявлені позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Пітух Василь Іванович залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой