Провадження № 2/201/1111/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів за нікчемним договором,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів за нікчемним договором.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.12.2023р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 70).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.12.2023р. було вжито заходи забезпечення позовних вимог, які виразилися в забороні ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік, укладення будь-яких договорів відчуження, у тому числі, але не виключно, договорів купівлі-продажу, дарування, міни, застави, оренди, позички, фінансового лізингу тощо автомобіля марки Nissan Note, об`ємом 1 598см.куб., 2007 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с. № 71).

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки - адвокат Гейко В.І. (діє на підставі ордеру від 14.11.2023р. а.с. № 60) посилався на те, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1249/2022/3202025, укладеного 03.06.2022р. між ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» та ОСОБА_1 , витребування транспортного засобу марки Nissan Note, об`ємом двигуна 1598 см куб., 2007р. випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та передання його, державних номерних знаків та ключів ОСОБА_1 , а також стягнення з ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» на користь позивачки 19 735 грн. 75коп. Представник позивачки в обґрунтування правових підстав поданого позову посилався на ст.ст. 229, 230 ЦК України та стверджував, що при укладанні 03.06.2022р. договору купівлі-продажу та договору фінансового лізингу ОСОБА_1 помилилася з природою двох правочинів, що ця помилка виникла внаслідок введення позивачки в оману з боку товариства. Так, на думку представника позивачки, ОСОБА_1 помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки вона мала намір отримати від відповідача кредит під заставу майна, та в свою чергу не мала наміру передавати права на своє авто за отримані в кредит кошти. Крім того, вона не мала наміру продавати свій автомобіль за ціну у 3 рази нижче, чим його дійсна ринкова вартість. Також, представник позивачки вважав недійсним в силу закону (нікчемним) і договір фінансового лізингу, оскільки, по-перше, на думку адвоката, товариство не має відповідної ліцензії на надання фінансових послуг, а по-друге, сторони не дотрималися вимог закону про нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу. За вищезазначеного, представник позивачки просив задовольнити позовні вимоги, а також стягнути з обох відповідачів на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору та по оплаті професійної правничої допомоги.

26.01.2024р. представником відповідачки ОСОБА_2 - адвокатом Начиняним В.С. (діє на підставі ордеру від 17.01.2024р. а.с. № 77) в порядку ст. 178 ЦПК України подано відзив, по тексту якого адвокат звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 за договором купівлі продажу від 25.07.2023р. придбала автомобіль Nissan Note, 2007р.випуску, договір укладено у відповідному сервісному центрі, отже відповідачка стала добросовісним набувачем вказаного автомобіля. Також представник відповідачки при ухваленні рішення просив врахувати ті обставини, що станом на 25.07.2023р. будь яких заборон щодо продажу автомобіля не існувало (а.с. № 97-101).

31.01.2024р. представником відповідача ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» (діє на підставі ордеру від 31.01.2024р. а.с. № 108) в порядку ст. 178 ЦПК України, подано відзив, який був сформований в системі «Електронний Суд», по тексту якого адвокат, заперечуючи проти позову, зауважував на тому, що по-перше, ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» має відповідну ліцензію у сфері ринків фінансових послуг за Розпорядженням № 1852 від 18.10.2018р., по-друге, дії товариства щодо розірвання договору фінансового лізингу за договором № 1967 від 03.06.2022р., стягнення заборгованості, у тому числі вилучення об`єкту фінансового лізингу, були предметом розгляду в межах цивільної справи № 202/11088/22, по якій Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 03.03.2023р. ухвалене заочне рішення про задоволення позовних вимог. Також представник відповідача при ухваленні рішення просив врахувати ті обставини, що договір фінансового лізингу підлягає нотаріальному посвідченню лише на вимогу однієї зі сторін такого правочину, а ОСОБА_1 не довела, що такі волевиявлення мала (а.с. № 103-106).

19.02.2024р. від представника позивачки - адвокат Гейко В.І. в системі «Електронний Суд» також надійшли письмові пояснення по справі (а.с. № 144-150).

Заявами від 12.03.2024р. представник позивачки - адвокат Гейко В.І. та представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Начиняний В.С. просили справу розглядати за їх відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 155, 156).

В заяві від 02.02.2024р., яка була сформована в системі «Електронний Суд», представник відповідача ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» просив справу розглядати за відсутності представника товариства та ухвалити рішення суду про відмову в задоволенні позову (а.с. № 137-138).

Таким чином, враховуючи заяви представників позивача та відповідачки ОСОБА_2 від 12.03.2024р., заяву представника відповідача ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» від 02.02.2024р. про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні 12.03.2024р. за відсутності усіх сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами письмових доказів, вивчивши зміст заперечень стосовно позовних вимог, оцінивши докази на підставі положень ст.89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства України, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

При цьому договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню (стаття 799 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються ЦК України та іншими актами законодавства.

Частина 1 ст. 202 ЦК України визначила, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним і у разі встановлення судом певних обставин може бути визнаний недійсним. Водночас, при вирішенні такого спору слід враховувати, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення та має істотне значення.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» 03.06.2022р. в приміщенні ТСЦ № 1249 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого позивачка продала товариству належний їй транспортний засіб марки Nissan Note, об`ємом 1598 см куб., 2007р. випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 (а.с. № 29-30, 27-28).

Також між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» 03.06.2022р. був укладений договір фінансового лізингу № 1967, відповідно до п.п. 3.1-3.4 якого об`єктом лізингу був цей самий автомобіль марки Nissan Note, об`ємом 1598 см куб., 2007р. випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 (а.с. № 31-39).

В подальшому, а саме 26.10.2022р., через порушення платіжної дисципліни з боку лізингоодержувача ОСОБА_1 спірний автомобіль було тимчасово вилучено (а.с. № 41).

Ці обставини також підтверджуються рішенням Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 03.03.2023р. у цивільній справі № 202/ 11088/22 (а.с. № 158-160).

Цим рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» стягнуто прострочену заборгованість за договором фінансового лізингу № 1967 від 03.06.2022р. у розмірі 11 774грн. 69 коп.

Позивачка, пред`явивши позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів за нікчемним договором, стверджує, що вона помилилась з природою правочинів і була введена в оману з боку ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», уклала зовсім інші два правочини, а саме договір купівлі-продажу транспортного засобу та договір фінансового лізингу.

Помилкою щодо природи правочинів ОСОБА_1 вважає те, що вона продала автомобіль ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» більш як в 3 рази дешевше, ніж його дійсна ринкова вартість.

ОСОБА_1 стверджує, що ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» ввело її в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо природи двох укладених договорів купівлі-продажу та фінансового лізингу, а також придбавши в неї автомобіль в 3 рази дешевше, ніж його дійсна ринкова вартість та передавши його в оренду позивачці з подальшою сплатою нею лізингових платежів.

Втім, судом не знайдено підстав для висновку про те, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» 03.06.2022р. договір фінансового лізингу є нікчемним.

Так представник позивачки по тексту позову вважав недійсним в силу закону (нікчемним) договір фінансового лізингу, оскільки, по-перше, на думку адвоката, ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» не має відповідної ліцензії на надання фінансових послуг.

Суд зазначає, що ці твердження не знайшли свого підтвердження, оскільки представником ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до відзиву на позов долучена копія Розпорядження № 1852 від 18.10.2018р. про видачу цьому товариству ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. № 110-111).

По-друге, на думку адвоката, сторони не дотрималися вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу, оскільки статтею 799 ЦК України передбачено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Дійсно, в статті 799 ЦК України зазначено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Втім, цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються ЦК України та іншими актами законодавства.

Так, 04.02.2021р. підписано Закон України «Про фінансовий лізинг» № 1201-IX, наразі цей Закон України діє в редакції від 14.12.2021р.

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що договір фінансового лізингу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню лише на вимогу однієї зі сторін такого правочину.

Станом на 03.06.2022р. (дата укладеного договору фінансового лізингу) редакція ч. 3 ст. 15 Закону України «Про фінансовий лізинг» буда незмінною, такою вона залишається і наразі.

Оскільки позивачка не довела суду, що станом на дату укладення цього договору мала волевиявлення щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу від 03.06.2022р., ці доводи позивачки (її представника), суд відхиляє, як неспроможні.

Також судом не знайдено підстав для висновку про те, що позивачка уклала з ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» 03.06.2022р. договір купівлі-продажу транспортного засобу та договір фінансового лізингу внаслідок помилки та внаслідок обману з боку ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ».

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 стверджує, що ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» ввело її в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо природи двох укладених договорів купівлі-продажу та фінансового лізингу від 03.06.2022р. відносно транспортного засобу марки Nissan Note, 2007р. випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , а також придбавши в неї автомобіль в 3 рази дешевше, ніж його дійсна ринкова вартість (оцінювач ОСОБА_3 оцінив автомобіль по ринковій вартості, яка дорівнює 234 039 грн.) та передавши його в оренду позивачці з подальшою сплатою нею лізингових платежів. Отже позивачка стверджувала, що помилилася щодо природи обох укладених договорів.

Суд зазначає, що оцінювач ОСОБА_3 в межах підготовки Звіту про оцінку майна від 18.09.2023р. не здійснював особистий огляд об`єкту дослідження (а.с. № 48-57), оскільки транспортний засіб 26.10.2022р. було вилучено лізинговою компанією через невиконання позивачкою умов договору, тоді як Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Окремо суд зазначає, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведена помилковість сприйняття нею природи укладених договорів, не доведено обман з боку товариства, не доведена і відсутність у неї внутрішньої волі на укладення саме цих договорів.

Позивачка та ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» на власний розсуд визначили зміст договірних правовідносин, а в подальшому ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії на їх подальше виконання, сплачуючи деякий період часу платежі.

Також поза увагою суду не може залишитися той факт, що питання стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором фінансового лізингу від 03.06.2022р., у тому числі вилучення об`єкту фінансового лізингу були предметом розгляду в межах цивільної справи № 202/ 11088/22, по якій Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 03.03.2023р. ухвалено рішення на користь ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», заочне рішення суду набрало законної сили 04.04.2023р. (а.с. № 158-160).

В задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.05.2023р. відмовлено (а.с. № 161-162).

Підводячи підсумок, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , які заявлені до ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.06.2022р. та стягнення коштів за нікчемним договором фінансового лізингу від 03.06.2022р., задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 і в тій частині, яка стосується витребування (на підставі положень ст.388 ЦК України) транспортного засобу марки Nissan Note, 2007р. випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та передання його, державних номерних знаків та ключів позивачці, оскільки, по-перше, судом не знайдено підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання договору фінансового лізингу від 03.06.2022р. нікчемним, а договору купівлі-продажу цього транспортного засобу від 03.06.2022р. недійсним з посиланням на ст.ст.229, 230 ЦК України, а по-друге, станом на 25.07.2023р. (дату укладення в ТСЦ № 1249 ОСОБА_2 договору купівлі-продажу спірного автомобіля № 1249/2023/3953021) будь яких заборон щодо продажу автомобіля не існувало.

Отже, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

З урахуванням тих обставин, що в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, у відповідності до положень ч.9 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню і заходи забезпечення позовних вимог, які були вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.12.2023р. (а.с. № 71).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по оплаті судового збору при подачі позову та оплаті витрат на професійну правничу допомогу покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 229, 230, 388, 572, 576, 806, 1054 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.9 ст. 158, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів за нікчемним договором відмовити.

Заходи забезпечення позовних вимог, які були вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.12.2023р., та які виразилися в забороні ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік, укладення будь-яких договорів відчуження, у тому числі, але не виключно, договорів купівлі-продажу, дарування, міни, застави, оренди, позички, фінансового лізингу тощо автомобіля марки Nissan Note, об`ємом 1 598см.куб., 2007 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) скасувати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.