БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1383/24, cправа № 361/7454/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» квітня 2024 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ;

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дзецько Дмитро Вікторович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, понесених внаслідок лікування тварини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 10 376 грн. 75 коп., завдану внаслідок наїзду на його домашню тварину, а також судові втрати.

В обґрунтування вимог зазначається, що позивач є власником домашньої тварини-кота, породи східно-європейська, кличка Тоша. 24 червня 2023 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Fiat» моделі «Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на вказаного кота, внаслідок чого йому були завдані тілесні пошкодження. Відповідач не зупинився та продовжив рух. Дані обставини підтверджуються відеозаписами з відеокамер, розташованих по вулиці Європейській .

Кіт є домашнім улюбленцем, позивач та його діти дбають про нього, внаслідок вищезазначеної події, позивачу та його сім`ї завдано моральну шкоду, а також позивачем понесені матеріальні витрати на лікування та відновлення кота. Для лікування тварини було здійснено операційне втручання, вартість якого, згідно з відповідними чеками, складала 10 376 грн. 75 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, причини неявки суду не повідомлені.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дзецько Д.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, причини неявки суду не повідомлені.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що дорожньо-транспортна пригода не оформлювалася. Він їхав автомобілем по проїзній частині дороги, кота не бачив, не знав що здійснив на нього наїзд. Дізнався про наїзд згодом, коли приїхала сусідка та висловлювала претензії з приводу наїзду на тварину, показувала йому відеозапис з камери відеоспостереження, розташованої у них поблизу двора, з якого вбачається, що він заднім колесом наїхав на лапу тварини. Йому невідомо як кіт опинився на дорогі, він його не бачив, вважав, що власники тварини мали за ним наглядати.

Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи та пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що 24 червня 2023 року відбувся наїзд автомобілем марки «Fiat» моделі «Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням на тварину- кота, належного позивачеві ОСОБА_1 .

Досліджені матеріали справи свідчать про те, що питання дотримання вимог Правил дорожнього руху України, правил утримання тварин в адміністративному порядку не досліджувалися, ступінь вини сторін не встановлювалася.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з часиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як свідчать обставини справи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 24 червня 2023 року, за участю водія автомобіля марки «Fiat» моделі «Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , домашня тварина (кіт) зазнала тілесних ушкоджень.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що в результаті ДТП йому, як власнику тварини, завдана матеріальна шкода в розмірі 10 376 грн. 75 коп.

Враховуючи положення чинного законодавства, які регулюють питання відшкодування шкоди, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, в розмірі 10 376 грн. 75 коп., що становить вартість витрат на лікування та відновлення тварини, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Положеннями статті 180 ЦК України передбачено, що тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Тобто, кіт є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (кота) згідно зі статтею 317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі.

Статтею 9 вищезазначеного Закону передбачені особливості утримання домашніх тварин. Особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункту 4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Згідно з частиною другою статті 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. При цьому, як свідчать фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, вона сталася на проїжджій частині, за участю домашньої тварини (кота), який не був під контролем власника цієї тварини, тобто позивача ОСОБА_1 , в порушення вимог Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вартості затрат позивача на проведення лікування тварини до справи не долучено. До позовної заяви позивачем долучені копії чеків на суму 110 грн. 20 коп., 374 грн. 40 коп. та на суму 9 892 грн. 15 коп., а також копія згоди ОСОБА_1 на хірургічні та терапевтичні маніпуляції від 24 червня 2023 року відносно кота породи східно-європейська, стать male, вік 3 місяці 8 днів, кличка Тоша, в якій зазначено вартість стаціонарного утримання за добу 2500 3000 грн, хірургічного втручання до 12000 грн. Таким чином, розмір грошового відшкодування не є обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись статтями 263 265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Сторони справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин