Справа №487/3913/24
Провадження №2-н/487/1225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Кузьменко В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Николаевдомсервис» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління будинків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Николаевдомсервис» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління будинків.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, представник заявника звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу 30.04.2024 року, а отже з урахуванням періоду за який просив стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме з 01.03.2021 року по 30.10.2023 року, з пропуском строку позовної давності, встановленої законом за частину заявленого періоду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Положення п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України містять імперативну норму щодо відмови судом у видачі судового наказу, у разі пропуску заявником строку позовної давності.

Одночасно, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Николаевдомсервис» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління будинків слід відмовити.

Одночасно, представнику заявника слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Та роз`яснити представнику заявника право на звернення до суду з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 163-165 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Николаевдомсервис» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління будинків - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Кузьменко