Провадження № 2-с/357/27/24
У Х В А Л А

іменем України

"08" березня 2024 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 21 грудня 2023 року по цивільній справі № 357/14100/23, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року винесеного по цивільній справі № 357/14100/23 провадження № 2-н/357/2465/23. Заява обґрунтована тим, що він заперечує проти вимог стягувача в повному обсязі. Вважає вимоги стягувача сфабрикованими в повному обсязі і не підтверджуються економічним розрахунком.

Просив скасувати зазначений судовий наказ та звільнити його від сплати судового збору за звернення до суду з заявою про скасування судового наказу на підставі не повернення коштів з рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Заява про скасування судового наказу з додатками, матеріали цивільної справи № 357/14100/23 провадження № 2-н/357/2465/23, згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, отримана останнім для розгляду 06 березня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи № 357/14100/23, заяву з додатками, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Встановлено, що 21 грудня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 6 заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 15480 грн. 71 коп. та судовий збір в розмірі 268 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Встановлено, що копію оскаржуваного судового наказу боржником було отримано особисто 17 лютого 2024 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що заяву про скасування судового наказу направлено до суду 01 березня 2024 року, ним не було пропущено визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Вимоги до форми та змісту заяви про скасування судового наказу регламентовані ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 статті 170 ЦПК України передбачено, що до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначено випадки у яких сторона звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

Відповідно до пп. 4-2 п. 1 ч. 2 с. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про скасування судового наказу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,05 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2024 рік 151,40 грн.)

Всупереч зазначеному, в поданій заяві заявником не зазначено: місце проживання боржника, повне найменування та місцезнаходження стягувача, відомості про наявність чи відсутність у них електронного кабінету, обґрунтування безпідставності вимог стягувача.

Окрім того, до заявником заяви про скасування судового наказу не надано доказів сплати заявником судового збору у розмірі і порядку визначеному чинним законодавством або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Натомість, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з підстави не повернення коштів з рахунку № НОМЕР_1 .

Щодо звільнення від сплати судового збору, то суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину- інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що звільнення від сплати судового збору може мати лише у тому разі, коли обов`язок по його сплаті наявний у особи, однак він його не може виконати внаслідок свого майнового стану.

У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя дійшов висновку, що не вбачає достатньо підстав для його задоволення, оскільки заявником не надано жодного належного доказу про його незадовільний майновий стан, і останній не підпадає під категорію осіб, які згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору.

Цивільним процесуальним законодавством, чинним на час звернення заявника до суду із заявою про скасування судового наказу, не передбачено повноваження суду щодо залишення такої заяви без руху.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За таких обставин, враховуючи, що заявником подано неналежно оформлену заяву про скасування судового наказу, суддя дійшов висновку про наявність правових підстав про повернення ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу, без розгляду.

При цьому з метою не допущення порушення права заявника на судовий захист шляхом звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та її розгляд судом, заявнику слід роз`яснити, що чинними нормами цивільно-процесуального законодавства не встановлено заборону на повторне звернення до суду із заявою про скасування судового наказу у разі її повернення без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 260, 261, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 21 грудня 2023 року по цивільній справі № 357/14100/23, - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. І. Орєхов