Справа № 157/821/24
Провадження №2/157/306/24
УХВАЛА

22 травня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та трьох відсотків річних.

З метою забезпечення даного позову ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках ОСОБА_2 в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на нерухоме, рухоме майно останнього у межах ціни позову 67 257 926 гривень 29 копійок.

Заява мотивована тим, що батько позивача передав відповідачу у позику 1 306 753 доларів США та 96 250 євро, про що укладено два договори позики зі строком повернення коштів до 09 липня 2017 року. Оскільки батько позивача помер, позивач у порядку спадкування набув право вимоги до відповідача. Визнаючи факт укладення вищевказаних договорів та отримання коштів за ними, а також свої боргові зобов`язання відповідач цілеспрямовано уникає їх виконання, жодної гривні боргу за вказаними зобов`язаннями не повернув.

У зв`язку з цим позивач вже звертався до суду з вимогою про стягнення з відповідача по 100 000 грн за кожним договором позики і рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/21520/20 від 06.09.2022 з відповідача на користь позивача стягнуто 200 000 грн. Разом з тим, відповідач надалі уникає виконання боргових зобов`язань, свідомо відмовляється здійснити виконання навіть частково, хоча має фінансову можливість для їх виконання.

Як відомо позивачу, станом на цей час відповідач щонайменше є власником житлового будинку на АДРЕСА_1 , нежитлової будівлі (готелю відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 26008087), нежитлової будівлі (готелю відпочинкового комплексу «Десятка») на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 26008074), земельної ділянки б/н за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевикладене породжує в позивача побоювання, що відповідач може вдатися до дій, спрямованих на шкоду позивачу, зокрема до приховування/відчуження власного рухомого/нерухомого майна та грошових коштів, що за різних обставин може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Вивчивши мотиви заяви та зміст позовних вимог, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом цього спору є відносини, що склалися з приводу невиконання договорів позики грошових коштів, укладених між батьком позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідачем ОСОБА_2 .

Беручи до уваги правову природу спірних правовідносин, суму грошових коштів, яку позивач просить стягнути з відповідача, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно, що належать відповідачеві, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в цій справі.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме майно з огляду на відсутність у заяві відомостей щодо наявності такого майна у відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 149-150, 153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на належне ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 :

- нерухоме майно, а саме:

1) житловий будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_2 );

2) нежитлову будівлю готель відпочинкового комплексу «Десятка», яка знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 26008087);

3) нежитлову будівлю готель відпочинкового комплексу «Десятка», який знаходиться на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 26008074);

4) земельну ділянку б/н, яка знаходиться на АДРЕСА_2 .

- грошові кошти, які знаходяться на рахунках відкритих у фінансово-кредитних установах на ім`я ОСОБА_2 , у межах ціни позову 67 257 926 гривень 29 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали для негайного виконання направити Камінь-Каширському відділу Державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Б.С. Гамула