Провадження № 4-с/161/59/24
У Х В А Л А

29 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2024 року скаржник ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_2 , маючи намір реалізувати своє право на реєстрацію та відчуження нерухомого майна, дізнався у нотаріуса про наявність арештів зареєстрованих у єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна.

Згідно наданої інформаціїі Відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції йому стало відомо, що державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку було накладено наступні арешти: згідно постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 15.07.2010р., Перший ВДВС Луцького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10046142 та було отримано, що встановити в межах яких виконавчих проваджень були накладені арешти не виявилось можливим, ідентифікувати дане обтяження неможливо.

Станом на 30.07.2024р. відкриті виконавчі провадження, щодо мене на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - не перебувають.

3 огляду на вищенаведене, наявність обтяження нерухомого майна, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку перешкоджає здійсненню моїх майнових прав, у зв?язку з чим змушений звертатися за захистом до суду.

Скаржник ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, просив скаргу задовольнити.

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїнадіслав заяву, в якій просив розглянути скаргу у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно листа за N?181765 від 31.07.2024р. відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку було накладено наступні арешти: згідно постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 15.07.2010р., Перший ВДВС Луцького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10046142, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження «Пошук ВД/ВП» встановити в межах яких виконавчих проваджень були накладені арешти не виявилось можливим, ідентифікувати дане обтяження неможливо (а.с.4).

Крім того, згідно відповіді №265928 від 01.11.2024 Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, обтяження №10046142 однозначно ідентифікувати неможливо, оскільки підстава накладення арешту зазначена державним виконавцем відділу без номеру провадження. В системі АСВ, а саме в розділі «ВП - спецрозділ» наявна інформація про перебування на виконанні у відділі виконавчого провадження №20305874 з виконання наказу Печерського районного суду м. Києва N?2-1743 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 9878,97 грн.. Дане виконавче провадження було завершене 29.06.2011 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (стара редакція). Однак надати копії матеріалів даного провадження неможливо, оскільки вони знищені. Вищевказаний виконавчий документ до відділу повторно не надходив. Станом на 01.11.2024 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно особи ОСОБА_1 .

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, як з`ясовано судом, державним виконавцем не вчинено відповідних дій щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень, виконуючи завдання цивільного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим законом, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, тобто, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання цивільного судочинства при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наведені обставини і відповідні ним підстави, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою б/н від 15.07.2010р. Першого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10046142.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк