ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 167/86/24
провадження № 2-з/753/49/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М., вивчивши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дягеля Віктора Миколайовича, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 року до Рожищенського районного суду Волинської області через підсистему "Електронний суд" надійшов позов представника ОСОБА_1 адвоката Дягеля Віктора Миколайовича до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Надія Володимирівна, про визнання недійсним договору іпотеки.

Одночасно з позовом, до суду надійшла заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 року, справа і заява про забезпечення позову передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 30.01.2024 року заяву адвоката Дягеля Віктора Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки вирішено передати на розгляд за підсудністю у Дарницький районний суд міста Києва.

З Рожищенського районного суду Волинської області на адресу Дарницького районного суду міста Києва за підсутністю надійшла цивільна справа №167/86/24 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Дягеля Віктора Миколайовича до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Надія Володимирівна, про визнання недійсним договору іпотеки.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2024 року, цивільну справу №167/86/24, провадження №2/753/4388/24 розподілено на суддю Осіпенко Л.М.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2024 року, заяву про забезпечення позову у справі №167/86/24, провадження №2-з/753/49/24 розподілено на суддю Осіпенко Л.М.

З матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 та заяви про забезпечення позову вбачається, що між відповідачем та ОСОБА_3 03.03.2021 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є: садовий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 0, 0131 га, кадастровий номер :90:868:0041, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 000, номер запису про право власності 31434567.

Заява обґрунтована тим, що відповідач та інші заінтересовані особи можуть відчужити дане нерухоме майно до винесення рішення судом. Враховуючи те, що предметом спору є визнання недійсним договору іпотеки, з підстав передачі в іпотеку майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, позивач просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, оскільки невжиття даних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що у відповідності до п. 5.3 договору іпотеки від 03.03.2021 року, у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору позики а також договору іпотеки, третя особа має право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу на свій розсуд або шляхом набуття права продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі, а також взявши до уваги те, що заява відповідає вимогам стст. 149-151 ЦПК України, суддя вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищезазначене та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153, 154 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дягеля Віктора Миколайовича, про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 97,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 32348459, який належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності.

Накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,0131 га, кадастровий номер :90:868:0041, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності 31434567, яка належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Л.М. Осіпенко