РІШЕННЯ
ЄУН № 337/1296/24
Провадження № 2/337/939/2024
22.05.2024 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Мальованого В.О.,
за участю секретаря - Крижко Я.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 (далі третя особа) про зменшення розміру аліментів,
05.03.2024 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом.
Враховуючи рівний обов`язок батьків утримувати дітей, в своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018 по справі № 337/4321/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини з усіх доходів ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що у нього змінився сімейний стан, а отже у випадку зменшення розміру аліментів до 1/8 частки, на думку позивача будуть враховані інтереси всіх трьох його дітей, в тому числі дитини інваліда.
Ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач (представник позивача) в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, вкотре свої позовні вимоги підтримав.
Відповідач, третя особа надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, про визнання позову.
Оскільки, сторони в судове засідання не з`явились, згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав.
Позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який був зареєстрований 15.08.2014, та в подальшому розірваний рішенням суду від 19.04.2017. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до судового наказу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018, стягнуті з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2018 і до повноліття дитини.
На теперішній час, на утриманні позивача знаходяться: неповнолітня дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 , двоє малолітніх дітей від другого шлюбу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом, а також дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та яка має право на утримання.
Відповідно до положень ст. ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).
Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.
Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, тому суд приходить до висновку, що є підстави для зменшення розміру аліментів з 1/4 заробітку (доходу) повивача на 1/8 заробітку (доходу) позивача, до досягнення неповнолітньою ОСОБА_4 , повноліття, та задоволення позову.
Враховуючи викладене вище, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів дітей , суд дійшов висновку про можливість стягування з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини (доньки) ОСОБА_4 , в розмірі 1/8 заробітку (доходу) ОСОБА_1 , до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.
Ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів була звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає можливим судові витрати віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Змінити (зменшити) розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018 по справі № 337/4321/18 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх доходів ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Мальований