УХВАЛА

21 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 638/13343/21

провадження № 61-6693св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Петрова Є. В.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Ситнік О. М.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року в складі колегії суддів: Мальованого Ю. М., Бурлака І. В., Яцини В. Б., у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають відповідачі, яким надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржників за період з 01 липня 2016 року до 31 липня 2021 року виникла заборгованість у сумі 78 463,60 грн.

У зв`язку із зазначеним, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 78 463,60 грн, що утворилась за період з 01 липня 2016 року до 31 липня 2021 року, три відсотки річних у сумі 1 947,54 грн, інфляційні втрати у сумі 4 518,49 грн.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічними позовними вимогами до КП «Харківські теплові мережі» про визнання дій такими, що здійснені із використанням нечесної підприємницької практики, та просили суд:

- об`єднати в одне провадження їх вимоги із первісним позовом з подальшим розглядом справи за правилами позовного провадження;

- визнати дії КП «Харківські теплові мережі» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що здійсненні із використанням нечесної підприємницької практики;

- відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Дзержинський районний суду м. Харкова ухвалою від 16 січня 2023 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до КП «Харківські теплові мережі» про визнання дій такими, що здійснені із використанням нечесної підприємницької практики відмовив.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки справа розглядається у спрощеному позовному проваджені, об`єднання позову відповідачів з первісним позовом в одне провадження є недоцільним та призведе до затягування розгляду справи. Відповідачі не позбавлені можливості звернутися з вимогами у загальному порядку. Також суд не вбачав підстав для задоволення клопотання відповідачів про розгляду справи за правилами загального позовного провадження, оскільки предмет цієї справи не підпадає під обмеження, які визначені частиною четвертою статті 274 ЦПК України, справа є малозначною, ця категорія справ передбачає собою розгляд позовів у скорочені терміни, тому розглядається в порядку спрощеного провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 03 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року повернув скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що приписами статті 353 ЦПК України не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову окремо від рішення суду, та є такою, яка не перешкоджає реалізації права ОСОБА_2 на звернення до суду шляхом пред`явлення самостійного позову.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

02 травня 2023 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій з урахуванням уточненої касаційної скарги, просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не врахування висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 01 листопада 2021 року в справі № 333/6667/20 (провадження № 61-10400сво21), у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Дзержинського районного суду міста Харкова.

У вересні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, закриваючи касаційне провадження у цій справі

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів є сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом первісного позову в цій справі є стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 78 463,60 грн.

Отже, ціна позову в цій справі становить 78 463,60 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).

Тобто справа відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України є справою з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом зустрічного позову є визнання дій КП «Харківські теплові мережі» такими, що здійсненні із використанням нечесної підприємницької практики, тобто вимоги немайнового характеру, вирішення яких не представляють складності у зв`язку зі сталістю законодавства України та судової практики.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах, підлягають касаційному оскарженню. Таких випадків суд касаційної інстанції не встановив.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) рішення від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomezdela Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) рішення від 19 грудня 1997 року), згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

Таким чином, оскаржувані судові рішення ухвалені у малозначній справі. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року в справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Є. В. Петров

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Пророк

О. М. Ситнік