Єдиний унікальний номер судової справи: 483/1030/22
Номер провадження: 22-ц/812/445/24 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді - Рак Л.М., в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування рішення

в с т а н о в и л а:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, в якому просив визнати недійсним державного акт, виданий 12 листопада 1996 року на посвідчення права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства в межах території с. Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області та скасування рішення Чорноморської сільської ради № 66 від 30 жовтня 1996 року, посилаючись на те, що спірний державний акт видано з порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про дати, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин та не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на її незаконність, постановлену з порушенням його права на судовий захист, судом не з`ясовано фактичних обставин про дію воєнного стану в Україні під час якого у будь-який час може бути загроза життю та здоров`ю учасників цивільного процесу, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Крім того просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 листопада 2023 року №3439-ХІ, затверджено Указ Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2923 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 затверджено Перелік територій на якій ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно якого до території можливих бойових дій віднесено Чорноморську сільську територіальну громаду Миколаївського району Миколаївської області, дата виникнення можливості бойових дій 01.01.2023 року по теперішній час.

Територія Миколаївської області з лютого 2022 року і по теперішній час піддається ракетним обстрілам, атакам ударними БпЛА , FPV - Дронами, артилерійським обстрілам. У вівторок 23 січня 2024 року в Миколаївській області було оголошено повітряну тривогу та повідомлено про загрозу ракетного обстрілу. Не нехтуючи повідомленням про повітряну тривогу з метою дотримання правил безпеки по збереженню здоров`я та життя він перебував в укритті, тому не мав можливості попередити суд про неможливість прибути до суду засобами зв`язку та особисто прибути до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Чорноморська сільська рада Миколаївського району, Миколаївської області просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Розгляд справи провести у відсутність їх представника.

У судове засідання сторони не з`явилися, про місце й час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала в повній мірі відповідає.

Залишаючи позов в цій справі без розгляду, суд першої інстанції, з урахуванням відсутності доказів поважності причин неприбуття позивача та його представника в судові засідання 20 грудня 2023 року та 23 січня 2024 року та відсутність заяви про розгляд справи у відсутність, дійшов висновку, що позивач повторно не з`явився в засідання, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

Колегія погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунені в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. Водночас позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі №295/13823/14-ц (провадження № 61-17140 св21).

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 28 липня 2021 року у справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування рішення та призначено розгляд справи о 9-30 год 18 січня 2023 року.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, два останні судові засідання були призначені судом першої інстанції на 20 грудня 2023 року та 23 січня 2024 року.

За положеннями статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Тлумачення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про те, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507 цс 18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109 гс 19).

Судом установлено, що ОСОБА_1 у позовній заяві зазначено адресу фактичного проживання: будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, у матеріалах справи наявний договір № 5 про надання правової допомоги від 05 жовтня 2022 року, укладений між позивачем та адвокатом Левченко Ж.В., в якому зазначено місце фактичного проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом першої інстанції судові повістки про розгляд справи призначений на 20 грудня 2023 року та 23 січня 2024 року направлялися за вказаними вище адресами.

Направлені позивачу та його представнику конверти із судовими повістками про виклик до суду та про розгляд справи на 20 грудня 2023 року та 23 січня 2024 року повернуто до суду першої інстанції з відміткою працівника акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 124-125, 132-133).

Таким чином, вищезазначені документи вважаються врученими позивачу згідно з вимогами п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, а відтак позивача та його представника повідомлено про дату, час і місце розгляду справи судом першої інстанції, що підтверджується належними доказами.

Отже, суд першої інстанції вжив заходів з використанням передбачених нормами ЦПК України процесуальних засобів щодо належного повідомлення позивача та його представника про час, місце та дату судового засідання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку з його повторною неявкою у судове засідання до суду першої інстанції, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, та відсутності заяв про розгляд справи у його відсутності.

Колегія зауважує, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 9901/471/21 (провадження № 11-114 за 23)).

До того ж, відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що через оголошену у вівторок 23 січня 2024 року в Миколаївській області повітряну тривогу та повідомлення про загрозу ракетного обстрілу, ОСОБА_1 перебував в укритті не заслуговують на увагу, з огляду на те, що це повторна неявка, а крім того, розгляд справи було призначено на 11 год, а повітряну тривогу оголошено о 13-25 год, що підтверджується скриншотом з офіційного Сайту Карти повітряних тривог України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду, яка постановлена з додержанням норм процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.