Єд. унік. № 243/6817/24
Провадження № 2/243/1658/2024
20 листопада 2024 м. Слов`янськ Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Каліберди А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попкова Оксана Вікторівна, до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною, -
У серпні 2024 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29.06.2000 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 102 будинку АДРЕСА_1 . Вказаний договір сторони оформили у Краматорській Універсальній біржі "Примус". Також цей договір позивач представила у БТІ і на його підставі за нею було зареєстровано право власності на вищевказаний будинок. З вказаного часу позивач володіє та користується придбаним будинком. На даний час в позивача виникла необхідність розпорядилися своєю власністю та їй стало відомо, що укладений договір не є документом, що встановлює право власності, оскільки нотаріально не посвідчений. Можливість посвідчити зараз вказаний договір відсутня. Просить визнати дійсним укладений між сторонами 29.06.2000 договір купівлі - продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що був зареєстрований Краматорською Універсальною біржею "Примус".
Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач, яка була належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, до судового засідання не з`явилася.
В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що видно з копії свідоцтва про переміну імені прізвища по батькові серії НОМЕР_1 від 03.08.2001.
Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 29.06.2000 за № 102, позивач придбала у відповідача жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,6 м2, житловою площею 22,6 м2. Даний договір купівлі-продажу був зареєстрований в Краматорській Універсальній біржі «Примус».
ОСОБА_1 зареєстрована у спірному будинку з 27.03.2001 року по теперішній час, що видно з витягу № 20-19/5-914 від 21.08.2024.
Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР.
Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Зобов`язання за договором купівлі-продажу житлового будинку сторонами були виконанні.
Проте, в порушення вищевказаних вимог, оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.
Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Враховуючи вище викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд набуває висновку наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку та задовольняє позовні вимоги.
Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрати, які суд вважає можливим залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 263-217, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 47, 224, 227 ЦК Української РСР, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попкова Оксана Вікторівна, до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований Краматорською Універсальною біржею "Примус" 29.06.2000 року за № 109.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення виготовлений 28.11.2024.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков