Справа № 357/1006/24
Провадження № 2/357/1531/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Іванова О.Р.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У січні 2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».
В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2010, мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що з 2016 року відносини з відповідачем почали псуватись, згодом сторони перестали проживати разом та вести господарство. З 2016 року між подружжям відсутнє спілкування. Майже 7 років позивачу невідомо, де знаходиться відповідач, як і невідомі його контакти. Збереження сім`ї є неможливим, оскільки шлюб існує лише «де- ОСОБА_5 ».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 20.02.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 11.04.2024, копії ухвали надіслані сторонам.
04.03.2024 поштою та 15.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Онищенко В.Г., до суду надійшли заява та клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, в яких позовні вимоги підтримані в повному обсязі, не заперечує щодо прийняття судом заочного рішення.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З 06.02.2010 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 76, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження, актовий запис № 1426, про наявність у подружжя спільної доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у січні 2024 року, підтримала позов в заявах представника від 04.03.2024 та від 15.04.2024, будь-яких інших заяв на час вирішення справи на адресу суду не надходило.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.02.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 76, - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов