Справа № 128/295/21
Провадження № 22-ц/801/1181/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 рокуСправа № 128/295/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Міхасішина І.В., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2024 року про відмову в заміні сторони, постановлену суддею Карпінською Ю.Ф., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредити готівкою», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Гефест», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити стягувача ТОВ «Кредити готівкою» на його правонаступника ОСОБА_1 у справі №128/295/21 за позовом ТОВ «Вендор-Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2022 року, яке набрало законної сили 01 березня 2022 року, у справі № 128/295/21 було задоволено позов ТОВ «Вендор-Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На його виконання було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості в розмірі 8 558,73 грн і про відшкодування судових витрат у розмірі 2 270,00 грн.

12 грудня 2023 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області замінено стягувача ТОВ «Вендор-Фінанс» у виконавчому провадженні за згаданим виконавчим документом на його правонаступника ТОВ «Кредити готівкою».

12 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Гефест» та ТОВ «Кредити готівкою» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредити готівкою» відступило новому кредитору права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року.

13 грудня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Гефест» відступило новому кредитору права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року.

Таким чином, у зв`язку з укладеним договором первісний кредитор і стягувач ТОВ «Кредити готівкою» вибуло із зобов`язань за кредитним договором.

ОСОБА_1 , як новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права і можливості звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2024 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ТОВ «Кредити готівкою», ОСОБА_2 , про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою заміти вибуло стягувача ТОВ «Кредити готівкою» на його правонаступника ОСОБА_1 у даній справі.

У скарзі зазначає, що він виконав своє зобов`язання за договором про відступленням права вимоги по оплаті шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок цедента. Укладений 13 грудня 2023 року договір про відступлення прав вимоги №13122023/1 недійсним визнаний не був, інші учасники справи не заявляли вимог про недійсність (нікчемність) даного договору. Вказане свідчить про те, що внаслідок укладення цього договору відбулася заміна кредитора. Помилковим є висновок суду, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки питання надання фінансових послуг взагалі не ставилося.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 січня 2022 року в цивільній справі № 128/295/21 задоволено позовну заяву ТОВ «Вендор-фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вендор-фінанс» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00078 від 17 січня 2020 року в сумі 8 558 грн 73 коп., а саме: 4 557,39 грн сума кредиту, 4 001,34 грн проценти за період з 17 січня 2020 року до 01 лютого 2021 року, а також судовий збір в розмірі 2 270 грн (а.с. 96-99).

Рішення суду набрало законної сили 01 березня 2022 року.

03 березня 2022 року, на виконання вказаного рішення, Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист.

На підставі виконавчого листа 07 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Собчуком В.В. відкрито виконавче провадження №70486747 з примусового виконання вищевказаного рішення (а.с.143).

05 вересня 2022 року між ТОВ «Кредити готівкою» та ТОВ «Вендор-фінанс» було укладено договір факторингу №1-09Ф (а.с. 132-135).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Кредити готівкою» про заміну стягувача його правонаступником. Замінено стягувача ТОВ «Вендор-фінанс» у виконавчому провадженні за виконавчим документом, виданим Вінницьким районним судом Вінницької області у цивільній справі № 128/295/21 за позовною заявою ТОВ «Вендор-фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту на його правонаступника ТОВ «Кредити готівкою» (а.с. 165-167).

12 грудня 2023 року між ТОВ «Кредити готівкою» та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір відступлення права вимоги №12122023 (а.с. 181-182).

Відповідно до додатку до договору про відступлення права вимоги від 12 грудня 2023 року, ТОВ «Кредити готівкою» відступило ТОВ «ФК «Гефест» право вимоги за кредитним договором №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року у розмірі 8 558,73 грн (а.с. 183).

Відповідно до платіжної інструкції №346687221 від 12 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «Гефест» сплатило ТОВ «Кредити готівкою» 135 714,67 грн за вказаним договором.

13 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Гефест» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги №131220023/1, відповідно до п.1.1, 1.5 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент передає (відступає) цесіонарію, а цесіонарій набуває належне цеденові право вимоги до боржників за кредитними договорами; сторони погодили, що до цесіонарія переходять всі права, які належать цеденту за кредитними договорами (в тому числі право на донарахування штрафних санкцій на умовах передбачених кредитним договором).

У п. 1.3 цього договору зазначено, що права вимоги за кредитними договорами, визначеними в п.1.1, оцінюються сторонами у розмірі 60 962 грн.

Відповідно до п. 1.5 договору, цесіонарій заміщає цедента у всіх правовідносинах, що склалися між останнім і боржником з моменту зарахування грошових коштів в сумі, в строк і на рахунок цедента, що зазначені в пунктах 1.3, 2.2, 2.3 Договору. Відступлення прав вимоги за цим договором вважатиметься здійсненим з моменту повного виконання цесіонарієм зобов`язання по оплаті прав, що відступаються (а.с. 187-188).

Згідно з додатком до договору про відступлення права вимоги від 13 грудня 2023 року, ТОВ «ФК «Гефест» відступило ОСОБА_1 право вимоги за кредитним договором №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року у розмірі 8 558,73 грн (а.с. 190).

Відповідно до квитанції №0.0..1, ОСОБА_1 було сплачено на рахунок ТОВ «ФК «Гефест» 60 962 грн за права, що відступаються згідно умов договору (а.с.189).

Посилаючись на договір відступлення прав вимоги №131220023/1 від 13 грудня 2023 року, ОСОБА_1 просив замінити стягувача у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до вимог статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як фізична особа, не наділений правом надавати фінансові послуги, зокрема, за кредитним договором №ВН03-00078 від 17 січня 2020 року, стягнення за яким відбулось у справі № 128/295/21. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки ОСОБА_1 не являється є спеціальним суб`єктом банком або іншою фінансовою установою.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

У даній справі встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Гефест» та ОСОБА_1 укладено договір №13122023/1 про відступлення права вимоги, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги, у тому числі за договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00078, укладеним 17 січня 2020 року між ТОВ «Вендор-фінанс» та ОСОБА_2 ..

У вказаному договорі сторони погодили, що товариство відступає в порядку та на умовах, визначених цим договором, належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема: право вимоги сплати основного зобов`язання за кредитом; право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому кредитними договорами, нараховані станом на дату укладення цього договору; право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому кредитними договорами, в майбутньому після укладення цього договору по дату виконання зобов`язання в повному обсязі; право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання або неналежного виконання боржниками умов кредитних договорів, яке виникне та/або може виникнути в майбутньому після укладення цього договору, в розмірі, встановленому кредитними договорами; право вимоги інших платежів відповідно до умов кредитних договорів, яке виникне та/або виникнути в майбутньому після укладення цього договору.

З урахуванням зазначеного, договір №13122023/1 про відступлення права вимоги, укладений між заявником ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Гефест» за своїми ознаками є договором, за яким товариство у зобов`язаннях за договором №ВН03-00078, укладеним 17 січня 2020 року між ТОВ «Вендор-фінанс» та ОСОБА_2 , замінено на ОСОБА_1 , як нового кредитора. Заявник не набув право здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань, тобто кредитор передав право вимоги новому кредитору.

Предметом судового розгляду є заява про заміну сторони виконавчого провадження, а не оскарження договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Верховний Суд у постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 дійшов висновку, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20 не може вважатися релевантним, оскільки у вказаній справі предметом спору було визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування квартири.

Таким чином, встановивши, що у цій справі сторони фактично уклали договір купівлі-продажу права вимоги, на виконання якого здійснена цесія, а її сторонами можуть бути будь-які фізичні або юридичні особи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статей 512, 1054 ЦК України, а тому заява про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції не врахував презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредити готівкою» на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні за виконавчим документом, виданим 03 березня 2022 року Вінницьким районним судом Вінницької області в цивільній справі №128/295/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 травня 2024 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

І.В. Міхасішин