ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 року позивач ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в особі представника Кашпур М.Л. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 30.01.2023 році між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним.

28.07.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передало, а ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач кредит за Договором у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 51100,00 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в заявлених вимогах просили справу розглянути у відсутність їх представника.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Крім того, у зв`язку з визнанням позову просила зменшити суму судових витрат.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи, судом встановлено, що 30 січня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 41084-01/2023. Договір підписано електронним підписом позичальника (W2025).

Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у сумі 14000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 15 днів, тобто до 13.02.2023 року (п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору, передбачено, що у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2.5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. У разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п. 1.4 цього Договору (процентна ставка 3.2 % на добу), проценти передбачені в пункті 1.4 продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 4.3 Договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк. зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Згідно ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7,12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Тож, уклавши Договір кредиту № 41084-01/2023 від 30.01.2023 року його сторони досягли усіх істотних умов щодо взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі.

28.07.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 28072023, відповідно до вимог якого ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає за плату, а ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» і боржниками.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023 року, ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було відступлено, а ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 41084-01/2023 від 30.01.2023 року на загальну суму заборгованості 51100,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Таким чином, до ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за Договором кредиту № 41084-01/2023 від 30.01.2023 року.

Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договору і за нею рахується заборгованість у розмірі 51100,00 грн, що складається з: заборгованість по тілу кредиту - 14000,00 грн, заборгованість за відсотками - 37100,00 грн, що підтверджується розрахунком наданим позивачем.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов Договору кредиту знайшов своє підтвердження при розгляді справи, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1342,00 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1342,00 грн.

Керуючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.526,610,611,1049,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер - НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , місцезнах.: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6 заборгованість за Кредитним договором № 41084-01/2023 від 30.01.2023 року в розмірі 51100,00 грн, що складається з: заборгованість по тілу кредиту - 14000,00 грн, заборгованість за відсотками - 37100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер - НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , місцезнах.: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6 судовий збір в розмірі 1342,00 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», , місцезнах.: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6 з державного бюджету судовий збір в розмірі 1342,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей