Справа № 462/1112/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді

Гедз Б.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання майна, -

в с т а н о в и в:

Законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 1/3 частини понесених витрат за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 у розмірі 4 836,14 грн. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.11.2014 ОСОБА_1 визнано недієздатною, а рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2015 її призначено опікуном недієздатної сестри ОСОБА_1 та вона проживає разом з нею без реєстрації за вищевказаною адресою. Згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2018 співвласниками житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 окрім неї та ОСОБА_1 також є ОСОБА_3 . Усі вони є сестрами. Розмір частки ОСОБА_3 у квартирі становить 1/3 квартири, однак протягом часу з лютого 2020 року по лютий 2023 року ОСОБА_3 участі у витратах на утримання житла, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до своєї частки не приймала. Зважаючи на те, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, просить позов задоволити та стягнути з відповідача 1 137,24 грн витрат за розподіл природного газу, 3 598,90 грн оплати послуг утримання будинку та прибудинкової території та 100 грн витрат за технічне обслуговування внутрішніх газових мереж.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_3 рекомендованою поштовою кореспонденцією двічі скеровувались до відома відповідача ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, роз`яснено право відповідача, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву та як вбачається із наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення таке було отримано відповідачем особисто.

У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення суду також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та оцінивши подані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.3 ст.13 Конституції України та ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, співвласники майна, в даному випадку спірної квартири в силу вимог статей 322, 360 ЦК України зобов`язанні утримувати майно, що їм належить, та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 травня 2019 року у справі № 712/10644/16.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст. 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц та у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі

№ 703/2200/15.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06 листопада 2014 року у цивільній справі № 462/9339/13-ц ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2015 року у цивільній справі № 462/347/15 задоволено подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та призначено опікуном над нею ОСОБА_2 .

Як вбачається із рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 січня 2018 року у цивільній справі № 462/1607/17, із врахуванням обов`язкової частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спадковому майні, визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом на 4/6 частки у спадковому майні, яке складається з частки в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку № 141 від 02.02.2023, виданої ЛКП «Левандівка» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована 1 (одна) особа: ОСОБА_1 . Співвласниками вказаної квартири зазначено ОСОБА_1 (на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 11.01.2000) та ОСОБА_3 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності у розмірі 1/3 частки права власності, на підставі рішення суду № 462/1607/17 від 30.01.2018, є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно акта ЛКП «Левандівка» № 2/131 від 24.01.2023 ОСОБА_2 проживає без реєстрації разом із своєю сестрою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

За наведених обставин, зважаючи, що сторони у справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , сума нарахованої оплати за житлово-комунальні послуги, надані обслуговуючими організаціями, має бути розділена між співвласниками квартири відповідно до їх часток у праві власності на квартиру, а саме по 1/3 кожному.

Звертаючись до суду із заявленим позовом, позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що відповідачем не виконується обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг та утриманні спірної квартири.

Так, згідно відомості про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виданої 03.02.2023 ЛКП «Левандівка» встановлено, що за період з 02.2020 року по 01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 вартість житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території нараховано у сумі 10 796,70 грн, відтак 1/3 частка ОСОБА_3 , як співвласника майна, з оплати вартості вказаних житлово-комунальних послуг, наданих за адресою: АДРЕСА_2 , згідно відомості ЛКП «Левандівка» становить 3 598,90 грн.

Крім цього, як вбачається із Договору технічного обслуговування внутрішніх газових мереж № LV-017315 від 08.11.2022 та доданих до нього рахунку на оплату та акта здачі-приймання робіт (надання послуг), укладеного між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_2 , як замовником, місце проживання: АДРЕСА_4 , було надано послугу з технічного обслуговування внутрішніх газових мереж, вартістю 300 грн, відтак із відповідача підлягає стягненню 1/3 частки від суми послуги у розмірі 100 грн.

Поруч з цим, позивачем також заявлено вимогу про стягнення із відповідача 1/3 частки боргу з витрат за розподіл природного газу за період з лютого 2020 року по 2021 рік, що становить 1 137,24 грн від загальної суми, яка становить 3 411,72 грн. В обґрунтування заявленої суми позивач покликається на долучені до матеріалів справи квитанції з оплати послуг за розподіл газу.

Разом з тим, згідно представлених суду квитанцій встановлено, що позивач понесла витрати на оплату послуг за розподіл природного газу за вказаний період на загальну суму 2 328,13 грн (без врахування комісії банку), що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями про сплату послуг розподілу газу за адресою: АДРЕСА_2 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», а саме: дублікатом квитанції № 400 від 02.2020 року на суму 284,44 грн; дублікатом квитанції № 74 від 05.2020 на суму 189,63 грн; дублікатом квитанції № 151 від 06.2020 на суму 284,44 грн; дублікатом квитанції № 132 від 08.2020 на суму 18,98 грн; дублікатом квитанції № 77 від 09.2020 на суму 100,90 грн; дублікатом квитанції № 37 від 10.2020 на суму 205,20 грн; випискою з архіву № 63 від 04.2021 на суму 181,36 грн; випискою з архіву № 138 від 09.2021 на суму 200,00 грн; випискою з архіву № 5 від 10.2021 на суму 663,03 грн; випискою з архіву № 562 від 11.2021 на суму 150,15 грн; випискою з архіву № 1450 від 12.2021 на суму 50,00 грн, відтак на загальну суму 2 328,13 грн.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на обґрунтування заявленої суми понесених витрат на оплату послуг з розподілу газу саме у розмірі 3 411,72 грн позивачем до матеріалів справи не надано, відтак суд приходить до висновку про підставність заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача боргу з оплати витрат за розподіл газу, виходячи з 1/3 частки власності останньої у квартирі, на суму 776,04 грн.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України перебачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У свою чергу відповідач, станом на час винесення рішення у справі, відзив на позовну заяву чи заперечень з приводу викладених позивачем обставин у позовній заяві суду не подала, доказів оплати відповідачем за вказаний період житлово-комунальних послуг у відповідності до своєї частки у праві спільної сумісної власності у квартирі, суду не представлено./

Із врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що в силу положень передбачених ст. 360 ЦК України, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 474,94 грн витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

Керуючись ст.2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. 15, 16, 322, 360, 526, 544 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ,

3 598,90 грн витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2020 року по січень 2023 року; 100 грн витрат за технічне обслуговування внутрішніх газових мереж за період 2022 року та 776,04 грн понесених витрат за розподіл природного газу за період з лютого 2020 по рудень 2021 року, а всього: 4 474 (чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) гривень 94 копійки витрат з оплати житлово-комунальних послуг на утримання квартири за адресою:

АДРЕСА_2 .

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Законний представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , місце проживання:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/1112/23

Суддя: Б.М.Гедз