Провадження № 2/686/362/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

08 лютого 2024 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Колієва С.А.,

при секретарі Кучерук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 21 грудня 2019 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та відкриття банківського рахунку.

На підставі анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Позивач вказував, що в порушення умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 24 вересня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 13 895,99 грн., з яких: 8 119, 03 грн. - заборгованість за кредитом; 5 776,96 грн. - заборгованість по відсоткам.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.12.2019 у розмірі 13 895,99 грн., а також судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 2684,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив справу розглядати за його відсутності, про що вказав у самому позові.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що 21.12.2019 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг при наданні банківських послуг в АТ «А-Банк», що вказана заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, становлять Договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного Договору ОСОБА_1 в АТ «А-Банк» було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 строком дії до вересня 2026 року. Також на вказаний рахунок 21.12.2019 року був встановлений кредитний ліміт у розмірі 13 400,00 гривень, який неодноразово змінювався та з 27.07.2023 року становить 8 200,00 гривень.

Згідно представленого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н від 21.12.2019 року станом на 24.09.2023 рік становить 13 895,99 грн., з яких: 8 119, 03 грн. - заборгованість за кредитом; 5 776,96 грн. - заборгованість по відсоткам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, АТ «А-Банк» надав суду: Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 21.12.2019 року, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», довідку про видачі карток, довідку про встановлення кредитного ліміту, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та «Універсальна Gold», «Зелена».

Разом з цим суд зазначає, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 21.12.2019 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки (штрафу, пені).

Позивачем наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та «Універсальна Gold», «Зелена», які визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. При цьому долучені Умови та правила надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Тарифи не містять зазначення дати, на яку вони були чинні.

Щодо паспорту споживчого кредиту, то такий термін вживається у Законі України «Про споживче кредитування» (Закон № 1734-VIII) лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» і у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону № 1734-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний ознайомити позичальника для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. І паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон № 1734-VIII включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).

Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, неустойки надані банком Умови та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Із представленого банком розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 24.09.2023 рік заборгованість відповідача за договором б/н від 21.12.2019 року становить 13 895,99 грн., з яких: 8 119, 03 грн. - заборгованість за кредитом; 5 776,96 грн. - заборгованість по відсоткам.

При цьому, як вбачається із представленої виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 21.12.2019 по 19.07.2023 рік сума витрат становить 28 526,79 гривень, внесено коштів на цей рахунок 14 907,31 гривень; нараховано та списано банком відсотків та штрафів 14 981,99 гривень.

Таким чином, згідно представленого банком розрахунку станом на 24.09.2023 рік загальний розмір нарахованих та списаних відсотків та штрафу становить 14 981,99 гривень. При цьому, як вбачається із вказаних документів, нараховані відсотки та штрафи включалися банком у загальний розмір заборгованості за кредитом, внаслідок чого відбулося збільшення такої заборгованості на вказану суму.

Враховуючи вищевикладене, те, що позивачем не доведено факт узгодження з ОСОБА_1 при наданні кредиту розміру відсотків, штрафів, а також, що заборгованість за тілом кредиту в сумі 13 895,99 гривень станом на 24.09.2023 року виникла за вказаний період за рахунок нарахування і списання, а також віднесення до тіла кредиту сум відсотків за користування кредитом та штрафів, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, а отже не повинні включатися до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

З огляду на те, що сума внесених ОСОБА_1 коштів на відповідний картковий рахунок перевищує суму коштів, яка нею була використана, а фактично розмір заборгованості за тілом кредиту складається із сум нарахованих відсотків, про нарахування яких сторонами у встановленому порядку погоджено не було, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення поданого банком позову відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄРДПОУ: 14360080, МФО 307770, адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 08.02.2024 року.

Суддя: