Номер провадження 2/243/987/2024
Номер справи 243/3198/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

«23» травня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю: секретаря судового засідання Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона доводилась дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилась спадщина: два житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 4/5 частки вищевказаних житлових будинків належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності від 19.04.1983. Інша 1/5 частка належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 19.04.1983. ОСОБА_3 доводився сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину, оскільки фактично вступив у володіння і користування 1/5 частками будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Проте свої спадкові права не оформив, документ про право власності на успадковані 1/5 частки будинків не отримав. ОСОБА_2 прийняла спадщину після ОСОБА_3 , була заведена спадкова справа №17/2023. ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житлові будинки. Таким чином, вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.04.2024, реєстровий №342 на 4/5 частки двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку А-1 житловою площею 12,0 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м.; житлового будинку Б-1 житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 66,8 кв.м., сараю В, душу Г, гаражу Е, сараю Ж, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязю №3, хвіртки №4, огорожі №5. Право власності на 4/5 частки нерухомого майна було зареєстроване за ОСОБА_2 17 квітня 2024 року. Однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/5 частки двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відмови стало те, що вона не надала документів, які б підтверджували факт вступу в управління чи управління спадковим майном її батьком ОСОБА_3 після смерті його матері ОСОБА_4 . ОСОБА_3 належало 4/5 ідеальні частки будинків, а успадкована 1/5 ідеальна частка будинків не була виділена в натурі, тобто фактично ОСОБА_3 користувався цілими частками будинку, в тому числі і успадкованою 1/5 часткою. Проте, на думку нотаріуса, це не доводить фактичного вступу в управління і володіння нерухомим майном, оскільки відсутні підтверджуючі документи.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/5 частку двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку А-1 житловою площею 12,0 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м.; житлового будинку Б-1 житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 66,8 кв.м., сараю В, душу Г, гаражу Е, сараю Ж, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязю №3, хвіртки №4, огорожі №5.

Позивач ОСОБА_2 , та представник позивача, адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1400951 від 23 квітня 2024 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, повідомлявся про розгляд справи в суді, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 18 листопада 1965 року та Свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 14 вересня 1985 року.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22 серпня 1959 року, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 .

Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 24 квітня 2024 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 30 вересня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Згідно з довідкою Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 13 лютого 2024 року за №04-01/302, право власності, яке складається з частин двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване: 1/5 частка за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого виконавчим відділом Слов`янської міської ради народних депутатів Донецької області від 19 квітня 1983 року, дата реєстрації в КП «БТІ» 21.04.1983, №10600 у реєстровій книзі 42а сторінка 117; 4/5 часток за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого виконавчим відділом Слов`янської міської ради народних депутатів Донецької області від 19 квітня 1983 року, дата реєстрації в КП «БТІ» 21.04.1983, №10600 у реєстровій книзі 42а сторінка 117.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частка двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 прийняв спадщину після ОСОБА_4 , оскільки фактично вступив у володіння і користування 1/5 частками будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , проте свої спадкові права за життя не оформив.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли два житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2024 року, ОСОБА_2 успадкувала після ОСОБА_3 4/5 частки двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку А-1 житловою площею 12,0 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м.; житлового будинку Б-1 житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 66,8 кв.м., сараю В, душу Д, гаражу Е, сараю Ж, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязю №3, хвіртки №4, огорожі №5.

Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. від 17 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку двох житлових будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якої був син, ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що не надані документи, що підтверджують факт вступу в управління чи володіння спадковим майном та оформлення спадкових прав.

Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

З постанови приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. від 17 квітня 2024 року встановлено, що 23 лютого 2023 року за заявою ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №17/2023 до майна померлого ОСОБА_3 .

У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на 1/5 частку двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки нотаріусу не надано документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

У зв`язку з цим, 17 квітня 2024 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 був спадкоємцем ОСОБА_4 , якій належала 1/5 частка двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , проте за життя, ОСОБА_3 в установленому законом порядку не встиг належним чином зареєструвати своє право власності на вказане майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у передбачений законом шестимісячний строк, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи вищевикладене, вимога позивача про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 373, 374, 392, 1216- 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 265, 273, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/5 частку двох житлових будинків з відповідними господарськими будовами та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку А-1 житловою площею 12,0 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м.; житлового будинку Б-1 житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 66,8 кв.м., сараю В, душу Д, гаражу Е, сараю Ж, воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязю №3, хвіртки №4, огорожі №5.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 23 травня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова