РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2024 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справуза позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи ЛКП "Львівський ліхтар" про демонтаж самовільно влаштованого консольного балкону та за об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в реалізації права власності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом проусунення перешкод в реалізації права власності та зобов`язання вчинити дії, покликаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .У серпні-вересні 2016р. в сусідньому будинку,який розташований по АДРЕСА_2 , розпочався капітальний ремонт квартири АДРЕСА_3 .Під час проведення ремонту відповідачкою було самовільно влаштовано консольну балконну плиту,розміром 2,5м на 0,8м з тильної сторони будинку, тобто з боку подвір`я. Рішенням міжвідомчої комісії у Франківському р-ні від 25.10.16 постановлено припинити самочинно розпочаті роботи, відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності. Однак відповідачка продовжувала будівельні роботи. Встановлення балкону відповідачкою порушує її права та інтереси як власника квартири, оскільки плита балкону впритул підходить до вікна її квартири та відбувається затінення житлової кімнати,крім того , виникають сприятливі умови для несанкціонованого проникнення до її квартири, квартира внаслідок незаконної прибудови балкону втратила належний товарний вигляд.Балкон зведено без відповідних дозволів , без погодження з нею як власником квартири, до вікна якої впритул здійснено добудову.Просить зобов`язати відповідачку за власний рахунок демонтувати незаконно зведений балкон до квартири АДРЕСА_4 з відновленням капітальної стіни будинку до попереднього стану.

Франківська районна адміністраціяЛьвівської міської ради звернулась до суду з позовом про демонтаж самовільно влаштованого консольного балкону, посилаючись на те, що відповідачкою самовільно влаштовано балкон на рівні третього поверху від квартири АДРЕСА_4 ,розміром 2,5м на 0,8м.Постановою адміністративної комісії при Франківській райадміністрації від 08.09.16 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП.Вказана постанова не оскаржена та набула законної сили. 25.10.15 міжвідомчою комісією прийнято рішення про припинення робіт із самочинного влаштування балкону та в 3-и місячний термін подати документи на погодження самочинно здійсненого будівництва.Однак, відповідачка у визначений строк не узаконила самочинне будівництво,у зв`язку з чим 06.03.17 Франківською райадміністрацією прийнято розпорядження №83 «Про знесення самочинно влаштованого консольного балкону». На неодноразові попередження відповідачка не реагує, вимог даного розпорядження не виконала, дозвільних документів на балкон не пред`явила. Просить зобов`язати відповідачку знести незаконно зведений консольний балкон до квартири АДРЕСА_4 , привести квартиру у попередній стан.

Згідно з ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Козюренка Р.С.від 27.02.17 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 .

Суддею Франківського районного суду м.Львова Масендичем В.В. 17.07.2017 відкрито провадження у справі за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та призначено попереднє засідання.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2018 справу за позовом Франківської районної адміністрації передано судді Мартинишин М.О.

Ухвалою судді ОСОБА_3 від 21.06.2018 задоволено клопотання представника відповідачки та справи за позовом Франківської райадміністрації до ОСОБА_1 про демонтаж самовільно влаштованого консольного балкону та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у реалізації права власності та зобов`язання знести незаконно зведений балкон об`єднано в одне провадження.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 110/Р від 25.09.2019 року, 25.09.2019 року вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М.

Відповідно до ухвали від 10.10.19 суддя Мартьянова С.М. прийняла справу до свого провадження .

Відповідачка відзиву на позов не подала, 14.07.20 представник відповідачки подала на адресу суду письмові додаткові пояснення, згідно яких просить у задоволенні позовів відмовити, так як згідно поверхового плану до квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 існував спільний дворовий балкон, вхід на який здійснювався через спільний тамбур . По домовленості з сусідами з квартир АДРЕСА_6 (з ким є приміщення спільного користування), з метою припинення спільного користування приміщеннями. Відповідачка продовжила дворовий балкон, залишивши існуючий мешканцям квартири АДРЕСА_5 ,а для своєї квартири влаштувала балкон та з вікна кухні зробила двері.Для узаконення балкону відповідачка звернулась до ліцензованої проєктної організації, де було виготовлено проєкт на відповідність діючим будівельним нормам та звіт за результатами технічного обстеження квартири. Згідно звіту виконані конструкції балкону та дверні прорізи відповідають вимогам будівельних норм і правил щодо міцності та стійкості, забезпечують надійну експлуатацію.Технічний стан конструкцій будинку при переплануванні з добудовою балкону не погіршився, так як фактичні навантаження не перевищують розрахункових на конструкції стін і фундаменту будинку. Франківська райадміністрація не погодила експлуатацію балкону, вимагаючи висновок управління архітектури, хоча районний архітектор бере участь у міжвідомчій комісії і може проаналізувати подані проєкти та надати відповідні висновки. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 25.10.2017 скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації від 6.03.17 «Про знесення самочинно влаштованого консольного балкону». Щодо позову ОСОБА_2 зазначила, що її квартира знаходиться на третьому поверсі будинку по АДРЕСА_2 , а квартира позивачки- на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 .Тому технічно неможливо впритул наблизити збудований балкон до квартири позивача. Позивачкою не надано належних доводів щодо втрати її квартирою товарного вигляду, а також висновку відповідної лабораторії чи судово-технічної експертизи про порушення інсоляції. Одержання згоди позивача, як власника квартири сусіднього будинку, на влаштування балкону чинним законодавством не передбачено. Оскільки, позивачкою ОСОБА_2 не доведено порушення її прав будівництвом балкону , відмова райадміністрації у дозволі на експлуатацію балкону через відсутність погодження управління архітектури суперечить принципу пропорційності при дотриманні інтересів громадянина та здійсненні владних повноважень, демонтаж є крайнім засобом, коли не можна застосувати інші засоби, просить у задоволенні позовів відмовити.

Представник позивача Франківської райадміністрації ЛМР подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Позивачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

Представник 3-ї особи ЛКП «Львівський ліхтар» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи .За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідачки подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю,так як нею не надано доказів щодо порушення її прав, у позові Франківської райадміністрації відмовити, врахувавши, що демонтаж є крайнім заходом щодо врегулювання питання самочинного будівництва.

Оскільки, всі учасники в судове засідання не з`явилися відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши такі доказами, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

У частині першій статті 177 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до статті 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

У статті 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, визначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 , переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно з п. 1.4.4 Правил № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Як зазначено у пункті 1.4.5 Правил № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Водночас згідно з пунктом 1.4.6 Правил № 76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що допустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У пункті 1.4.3 Правил № 76 передбачено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відповідно до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» до таких робіт відносяться лише роботи з заміни існуючих заповнень віконних, балконних та дверних блоків. Всі інші роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, виконання яких передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - потребує дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до аналізу зазначених вище норм права , переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), яке передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, допускається лише за наявності відповідного на це дозволу.

Отже, чинним законодавством України встановлено обов`язок отримання дозволу на прибудову навісного балкону на зовнішній стіні багатоквартирного будинку, якщо такі дії передбачають втручання в несучі конструкції будинку.

У судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_2 перебуває у комунальній власності.

Відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_4 , що вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї ,складеної ЛКП`Львівський ліхтар» №3023 від 20.10.2016 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Як вбачається з акту комісії ЛКП`Львівський ліхтар» від 10.2016р.при обстеженні квартири АДРЕСА_4 виявлено самовільне встановлення балконної плити ,розміром 0,8х2,5 м від квартири АДРЕСА_3 до галерейного балкону на рівні третього поверху, яка примикає до будинку по АДРЕСА_3 . На власницю квартири ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з постановою адміністративної комісії при Франківській райадміністрації Львівської міської ради №268 від 18.09.16 ОСОБА_1 самовільно добудувала галерейний балкон на рівні третього поверху будинку АДРЕСА_2 , чим порушила ст.150 КУпАП та на неї накладено штраф у розмірі 51грн.

14.11.16 райадміністрацією скеровано лист ОСОБА_1 щодо припинення самочинно розпочатих робіт з влаштування балкону та необхідності у 3-и місячний термін подати документи на погодження самочинно здійсненого будівництва.

Як вбачається з проєкту на відповідність діючим будівельним нормам самочинно розпочатого перепланування квартири з реконструкцією балкону за рахунок розширення та влаштування входів у квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого ТЗОВ`Творча майстерня» на замовлення ОСОБА_1 на підставі договору від 01.10.16,здійснена реконструкція не впливає на загальний технічний стан будинку.

У листопаді 2016р на замовлення ОСОБА_1 експертом ОСОБА_4 складено звіт за результатами технічного обстеження квартири АДРЕСА_4 на відповідність будівельним нормам самовільно здійсненого перепланування. Як вбачається з даного звіту, загальний стан обстежених конструкцій будинку після перепланування нормальний (за станом найгіршого елемента) і вони не потребують ремонту. Виконані конструкції балкону та дверні прорізи без посилення стін та перемичок відповідають вимогам чинних будівельних норм і правил щодо міцності та стійкості і забезпечують надійну експлуатацію. Технічний стан конструкцій будинку при переплануванні з добудовою балкону не погіршився, так як фактичні навантаження не перевищують розрахункових на кострукції стін і фундаментів будинку.

Згідно з висновком Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 30.11.16 за №04-2801 щодо проєктної документації на відповідність будівельним нормам самочинно розпочатої реконструкції на території історичного ареалу міста за адресою- АДРЕСА_7 вказано, що беручи до уваги те, що архітектурні перетворення здійснені в межах простору внутрішнього подвір`я будинку і передбачають можливість змін системного характеру на дворовому фасаді будинку, управління охорони історичного середовища вважає надану проєктну документацію та проведені самочинні зміни такими, що не суперечать нормам захисту традиційного історичного середовища міста і не порушують пам`ятникоохоронних норм і правил.

Як вбачається з листа Франківською райадміністрації від 13.02.17 ОСОБА_1 повідомлено, що на засіданні міжвідомчої комісії 7.02.17 прийнято висновок про те, що для розгляду питання про експлуатації самочинно влаштованого балкону до її квартири слід долучити висновок управління архітектури департаменту містобудування.

06.03.2017 Франківською райадміністрацією ЛМР прийнято розпорядження №83 ,яким затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 24.01.17 №2) та зобов`язано ОСОБА_5 у місячний термін за власні кошти знести самочинно влаштований консольний балкон, розміром 0,8х2,5 м, для квартири АДРЕСА_4 .

Дане розпорядження відповідачкою добровільно не виконано, що стверджено актом ЛКП`Львівський ліхтар» від 11.05.2017.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 25.10.17 задоволено позов ОСОБА_1 та зазначене вище розпорядження скасовано, що не спростовує факту самовільної добудови балкону відповідачкою.

Таким чином,судом встановлено, що відповідачка самочинно влаштувала консольний балкон до своєї квартири на рівні третього поверху, не отримавши відповідної згоди Франківської райадміністрації, побудований об`єкт не вводився в експлуатацію.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 382 ЦК України визначає, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У частині другій статті 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

У частині другій статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Отже, оскільки стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, на будівництво балкону на несуче-огороджувальній стіні потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку.

Судом встановлено, що відповідачка отримала згоду співвласників квартири АДРЕСА_8 на реконструкцію балкону над їх квартирою, що вбачається з заяви від 27.10.2016р.

Узгодження зведення балкону із позивачкою, яка є власницею квартири в іншому будинку, а саме- у будинку по АДРЕСА_3 , нормами чинного законодавства України не передбачено.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка посилається на порушення її прав та інтересів як власника квартири,зокрема: затінення житлової кімнати внаслідок того, що плита балкону впритул підходить до вікна її квартири , а також втрату належного товарного вигляду квартири, що належить їй на праві власності.

Однак, в порушення положень ст.12, 81ЦПК України позивачка не надала суду належних та допустимих доказів щодо порушення її прав та інтересів внаслідок прибудови балкону до квартири АДРЕСА_4 , а тому позов ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

Вказане узгоджується з правовою позицією ВС, по справі № 554/9060/15-ц .У постанові від 14 лютого 2018 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення чи перебудови самочинної нерухомості, збудованої з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, власник цього майна може заявити за умови, що доведе наявність порушеного права.

За наведених обставин, у заявленому позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Що стосується позову Франківської райадміністрації суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами пунктів 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління.

Зазначеним пунктом визначено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна мати системний характер, єдиний для всього будинку.

Отже, добудова балконів до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасаду в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд будівлі.

Вимоги пункту 4.1 розділу 4 «Загальні положення» ДБН А.2.2-3-2014 передбачають, що проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

У статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджується замовником.

На момент розгляду справи сторона відповідача не надала документів, передбачених положеннями чинного законодавства в галузі будівництва, на час виконання робіт з влаштування консольного балкону. А також не надала належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення добудови балкону відповідно до вимог чинного законодавства з наявністю дозволу відповідних органів для вчинення відповідних дій.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка самочинно влаштувала консольний балкон до своєї квартири АДРЕСА_4 на рівні третього поверху, не отримавши відповідної згоди Франківської райадміністрації, побудований об`єкт не вводився в експлуатацію.

Враховуючи порушення відповідачкою вимог житлового та містобудівного законодавства, неотримання дозволу на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Франківської райадміністрації підставні та підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд вважає , що з відповідачки слід стягнути в користь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради сплачений судовий збір в сумі 551,20грн.

Керуючись статтями 12, 81, 263-265, 273, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи ЛКП "Львівський ліхтар" про демонтаж самовільно влаштованого консольного балкону задоволити .

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати самочинно влаштований консольний балкон, розміром 2,5м х 0,8м, до квартири АДРЕСА_4 , привести квартиру у попередній стан.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Франківської районної адміністрації Львівської міської ради сплачений судовий збір в сумі 551(п`ятсот п`ятдесят одну)грн.20 коп.

У задоволенні об`єднаного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в реалізації права власності та зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Найменування сторін та учасників справи:

Позивач: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, м.Львів-79057, вул.Генерала Чупринки,85. .

Позивач за об`єднаним позовом: ОСОБА_2 , прож. АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_1 а, АДРЕСА_10 , ІПН НОМЕР_1 .

Третя особа: ЛКП`Львівський ліхтар», м. Львів-79013, вул. Коновальця,27.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.