РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 570/5553/23

22 травня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Грипіч Л.А.

з участю секретаря Дмитрук О.С.

за участі учасників судового розгляду:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

представника відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18.03.2012 у справі №1716/822/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 83953,58 грн заборгованості за договором позики та судові витрати по справі в сумі 839,58 грн. вказане рішення суду було звернуто до виконання. За час стягнення відповідач частково сплатив борг, а саме в сумі 2133 грн 28.11.2013 та 1405,58 грн 26.04.2016 і станом на день подання позову несплачений борг становить 87254,58 грн. Оскільки відповідач надалі не повертає борг, то позивач провела нарахування 3 процентів річних та інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України, розмір яких становить 29174,77 грн інфляційних втрат та 5285,48 грн три проценти річних за період з 10.10.2021 по 19.10.2023.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість в сумі 34460,25 грн, з яких інфляційні втрати у розмірі 29174,77 грн та 3 проценти річних у розмірі 5285,48 грн, а також стягнути понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 09.02.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Правом на подання відзиву не позов відповідач не скористався.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач, ОСОБА_2 , та представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату і час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18.03.2012 у справі №1716/822/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 83953,58 грн заборгованості за договором позики від 01.12.2008, 839,58 грн судових витрат, а всього 90793,16 грн.

По вказаній справі Рівненський районним судом Рівненської області 18.07.2012 видано виконавчий лист, що встановлено рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.05.2022 у справі №570/4777/21.

Крім того, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.05.2022 у справі №570/4777/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 27148,50 грн., з яких: інфляційні втрати у розмірі 19288,42 грн., 3% річних у розмірі 7860,08 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання та 908 грн. судових витрат (судовий збір), а всього 28056,50 грн.

На виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12.05.2022 у справі №570/4777/21 видано 22.06.2022 виконавчий лист.

Суд також враховує, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 12.05.2022 у справі №570/4777/21 встановлено, що за виконавчим листом від 18.07.2012 у справі №1716/822/2012 з боржника 28.11.2013 стягнуто 2133 грн боргу та 26.04.2016 стягнуто 1405,58 грн боргу, а відтак, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, вказані обставини не потребують доказування.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, зокрема, встановлених статтею 11 ЦК України.

За змістом ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, за змістом цієї вказаної норми Кодексу, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Відповідна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/13238/18 та від 30 березня 2016 у справі №6-2168цс15.

Відтак, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

При цьому суд враховує, що позивач вже звертався до суду з позовом про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції за період з 12.10.2018 по 12.10.2021, що вбачається зі змісту рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 12.05.2021 у справі №570/4777/21 і такий позов було задоволено.

Суд також враховує, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ст.599 ЦК України.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим порушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц, провадження № 14-254цс19.

На даний час, оскільки відповідач надалі не виконує рішення суду у справі №1716/822/2012, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції за період з 13.10.2021 по 19.10.2023, що не суперечить закону і така вимога заявлена в межах передбаченого ст.257 ЦК України загального строку позовної давності.

При цьому судом перевірено наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та нарахованих втрат від інфляції, він є правильним і приймається судом.

Таким чином, розмір трьох процентів річних становить 5285,48 грн, а інфляційні втрати становлять 29174,77 грн.

Доказів протилежного суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини та надавши оцінку дослідженим судом доказам в їх сукупн6ості та взаємозв`язку, суд дійшов переконливого висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.49, 141, 223, 247, 280, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 34460 (тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень 25 копійок, з яких інфляційні втрати у розмірі 29174 (двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят чотири) гривні 77 копійок та 3% річних у розмірі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 /одна тисяча сімдесят три/ гривні 60 копійок витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька: АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено

22 травня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч