Справа № 524/3921/23
Провадження № 2/524/323/24
Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив суду не подала.
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
На підставі договору дарування, частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, серія та номер: р. № 3356, виданий 06.12.2022, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., ОСОБА_1 є співвласником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Іншим співвласником будинку є ОСОБА_2 , що підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17.01.2018 по справі 524/2655/17, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №346655188(а.с.90), копією актового запису про шлюб №56 від 11.02.2011.
Нерухоме майно складається в цілому із житлового будинку літ.А,А1,а,а1,а2, житловою площею 39,9 кв.м, загальною площею 80,3 кв.м, сараю з льохом літ.Б,Бп, вбиральні літ.В, душу літ.Г, гаража літ.Д, колодязя літ.К, огорожі №1, замощення №2,3.
Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч.1,2 ст.317 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно із частини першої, другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
За змістом ч. 3 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Відомості про речові права, обтяження речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта одночасно з відкриттям розділів Державного реєстру прав на кожний новостворений об`єкт переносяться до таких розділів. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права, обтяження речових прав не поширюються на всі новостворені об`єкти нерухомого майна, відомості про такі права, обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об`єктів, яких вони стосуються. У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.
Відповідно до п.3, 5, 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
ВИСНОВКИ СУДУ
При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.
При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.
Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13).
Так, з матеріалів справи вбачається, що частки співвласників становлять . Висновок експерта підтверджує можливість виділу частки в окрему одиницю.
Враховуючи бажання позивача виділити в окрему одиницю свою частку та враховуючи, що вказаний виділ не порушує права відповідача суд вважає за можливе задовольнити позов та здійснити поділ майна, що знаходиться в спільній частковій власності.
Керуючись ст.10, 12, 81, 200, 206, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями, припинення права спільної часткової власності на майно, стягнення різниці між вартістю частини житлового будинку з господарськими будівлями, встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.
Виділити ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 у власність на частину житлового будинку з господарськими будівлями літ. А, А1, а, а1, а2, загальною площею 33,8 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з наступних приміщень: - коридору «1», площею 7,1 м2 (в прибудові літ.«а2»); - кладової «2», площею 1,4 м2 (в прибудові літ.«а2»); - кухні «3», площею 9,0 м2 (в прибудові літ.«А1»); - житлової кімнати «4», площею 16,3 м2 (в прибудові літ.«А1»); та надвірних господарських будівель і споруд: - погрібу літ.«Бп»; - сараю літ.«Б»; - вбиральні літ.«В»; - душу літ.«Г»; - колодязю літ.«К»; - частини огорожі №1; частини вимощення №3.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 на об`єкт нерухомого майна будинок АДРЕСА_1 .
Встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом користування такою земельною ділянкою, визначеного у Висновку експерта за результатами проведеної будівельно технічної, земельно технічної, та оціночно будівельної експертизи № 4/4 24, складеного 03 травня 2024 року судовим експертом ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ