Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/2280/24

Провадження № 2/439/629/24

03 грудня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Войтюк Т.Л.

за участю секретаря судових засідань Полінчук С.-Е.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотцівськоїсільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

установив:

Позивач ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Онищука Т.Н. звернувся з позовом до Заболотцівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 заповіту не залишив. Спадкоємці першої черги відсутні, так як брат був одиноким. Він, як єдиний спадкоємець другої черги звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом заведена спадкова справа № 69759077 та 18.01.2023 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок нотаріус відмовив у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії 10.06.2024.

Ухвалою судді від 04.11.2024 відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 03.12.2024, та витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену спадкову справу. Приватний нотаріус Мартинюк О.Є. скерувала на адресу суду 19.11.2024 копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Онищука Т.Н. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача Заболотцівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. До початку розгляду справи по суті, відповідач визнав позов у повному обсязі, про що свідчить подана відповідачем заява про визнання позову від 20.11.2024, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Також встановлено, що батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень відповідно до статей126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 14)

Згідно зі свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 встановлено, що батьками позивача були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 13).

Померлий ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований та проживав один в АДРЕСА_1 , що вбачається із Довідки виданої виконкомом Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області від 04.10.2024 № 1264 (а.с. 12).

04.10.2022 у Спадковому реєстрі була заведена спадкова справа № 69759077, у нотаріуса № 148/2022, спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 70223619 (а.с. 15).

Як вбачається з копії спадкової справи, спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом є його рідний брат ОСОБА_1 , який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

За заявою позивача, нотаріус 18.01.2023 видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим № :16:004:0045 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0079 (а.с. 16-17).

Відповідно до Виписки від 04.10.2024 за № 1263, виданої виконкомом Заболотцівської сільської ради підтверджується, що житловий будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги за 2021-2025 роки, побудований в 1939 році на земельній ділянці площею 0,19 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

З довідки, виданої КП Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 300 від 16.05.2024 встановлено, що дані про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у комунального підприємства відсутні. (а.с. 20).

За адресою АДРЕСА_1 на підставі матеріалів технічної інвентаризації станом на 21.10.2024 наявне нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.Самочинного будівництва не має. Вказане підтверджується Довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна № 494 від 21.10.2024 (а.с. 21).

Факт існування об`єкта нерухомого майна та його технічні характеристики, підтверджується Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Відповідно до якого, житловий будинок має загальну площу 65,1кв.м, житлову 47,9кв. м складається з коридор, житлова, кухня, житлова, тамбур. Рік спорудження житлового будинку 1939. Також, відповідно до характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами наявні крім житлового будинку споруди погріб, літня кухня, тамбур,сарай, сарай, ворота, огорожа, колодязь (а.с. 22-24).

З матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Мартинюк О.Є. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови від 10.06.2024 № 158/02-31, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 смерті його брата ОСОБА_2 . Підставою відмови у видачі свідоцтва в постанові вказано те, що спадкоємець не може надати правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позбавляє позивача можливості оформити право власності на житловий будинок після смерті свого діда. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду за захистом свого права. Отже, спірні правовідносини виникли із переходу права власності в порядку спадкування, за захистом якого звернулася позивач. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, далі ЦК України, а щодо реєстрації права власності та порядку видачі свідоцтва про право на спадщину, положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (із змінами та доповненнями станом на 22.02.2024),Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (із змінами та доповненнями), далі Порядок. Також, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно з вимогами ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 392 ЦКУкраїни передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності.

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстраціюречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Частиною 3 цієї статті передбачено, щоречові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на час завершення спорудження будинку, регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995№ 56). Зазначений нормативний акт передбачав обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції).Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Однак, відповідно до абз. 2 пункту 6 Інструкціїне підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 вказаного Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, дане питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Відповідно до листа Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1, щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майно, збудованих до 5 серпня 1992 року, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що внаслідок смерті ОСОБА_2 23.01.2022 відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшов належний спадкодавцеві на момент відкриття спадщини будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку загальна площа 65,1кв.м, житлова 47,9 кв.м; господарські будівлі та споруди погріб, літня кухня, тамбур, сарай, сарай, ворота, огорожа, колодязь. Право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на час смерті ОСОБА_2 зареєстроване не було у зв`язку з тим, що не потребували реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, їх облік вівся на підставі по господарських книг.

Позивач є рідним братом померлого ОСОБА_2 та у визначений строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на будинок не виготовлений спадкодавцем і єдиним способом визнати право власності на спадкове майно є звернення до суду з відповідним позовом.

Тож, дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна покійного ОСОБА_2 який за життя не оформив правовстановлюючий документ на житловий будинок. Позивач позбавлений можливості оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав його братові в нотаріуса. Оскільки нотаріусом відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 1043,74 грн судового збору.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Повернути представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 1043 грн 74 к., сплаченого відповідно до квитанції до платіжної інструкції 0.0.3.1 від 28.10.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Заболотцівська сільська рада Золочівського району Львівської області, 80630, Львівська область, Золочівський район, с. Заболотці, вул. Шевченка, будинок 12, .

Повне судове рішення складено 03 грудня 2024 року.

Суддя Т.Л. Войтюк