Справа № 183/2316/18
№ 2/183/153/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану,-

в с т а н о в и в :

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану.

1.Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ЯЖ № 915569, виданого 06 серпня 2009 року та згідно договору дарування від 02 березня 2006 року, вона є власником земельної ділянки площею 0,1531 га., кадастровий номер :02:501:0013, розташованої під АДРЕСА_1

Власником суміжної земельної ділянки площею 0,249 га. та домоволодіння в цілому, що розташоване на зазначеній земельній ділянці під АДРЕСА_1 , у відповідності до державного акту про право приватної власності на землю від 07 серпня 2000 року серії І-ДП № 085156, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Вільненської сільської ради від 16 травня 2000 року та свідоцтва на право власності на житловий будинок від 13 грудня 1999 року, виданого на підставі розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 794 від 30 листопада 1999 року була ОСОБА_6 .

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року ухвалено - усунути перешкоди з боку ОСОБА_6 у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, шляхом знесення самовільно збудованого паркану та відновлення порушених межових знаків, а саме по межі від літ. В до літ. Б та по межі від літ. Г до літ. В відповідно з Державним актом на право власності від 06 серпня 2009 року серії ЯЖ № 915569, виданого на підставі договору дарування від 02 березня 2006 року № 294 серії ВСО 849531; зобов`язано ОСОБА_6 демонтувати конструкцію зливної ями із зливними трубами відведеними для каналізації домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 зазначила, що на виконання зазначеного рішення суду були отримані виконавчі листи, які були пред`явлені нею до відділу державної виконавчої служби.

У зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, державний виконавець звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, зазначивши боржником ОСОБА_7 , що є спадкоємцем померлої.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року було відмовлено у залученні ОСОБА_7 в якості правонаступника боржника ОСОБА_6 в частині виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану, з тих підстав, що ОСОБА_7 09 вересня 2017 року здійснив відчуження набутих ним у власність в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 земельної ділянки та житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на користь своєї доньки ОСОБА_5 шляхом укладення відповідних договорів дарування, остання не є учасником процесу та не є правонаступником боржника.

Позивач зазначає, що на теперішній час відповідач ОСОБА_5 не бажає демонтувати металевий паркан, самочинно встановлений на належній ОСОБА_1 земельній ділянці, а також демонтувати самовільно збудовану в порушення вимог ДБН зливну яму із зливними трубами відведеними для каналізації домоволодіння по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим порушуються її права власника на вільне володіння і користування належній їй земельною ділянкою.

У зв`язку з наведеним, у позовній заяві ОСОБА_1 просила суд:

- зобов`язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 0,1531 га, кадастровий номер :02:501:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_5 самовільно збудованого металевого паркану між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 від літ. «Г» до літ. «В» плану меж земельної ділянки, зазначеного в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 915569 від 06 серпня 2009 року, а також демонтувати конструкцію зливної ями із зливними трубами відведеними для каналізації домоволодіння по АДРЕСА_2 .

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 не зверталася до суду з відзивом на позов.

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану.

Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

24 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в новій редакції до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану.

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в прийняття позову до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Комунального підприємства «Новомосковськ водоканал», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровські області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану.

06 січня 2021 року судом ухвалене заочне рішення у справі, у відповідності до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану задоволені, зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 0,1531 га, кадастровий номер :02:501:0013, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок ОСОБА_5 самовільно збудованого металевого паркану між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 від літ. «Г» до літ. «В» плану меж земельної ділянки, зазначеного в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 915569 від 06 серпня 2009 року, а також демонтувати конструкцію зливної ями із зливними трубами відведеними для каналізації домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 23 червня 2021 року поновлено ОСОБА_5 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану, заочне рішення суду від 06 січня 2021 року скасоване, призначений розгляд справи зі стадії підготовчого засідання.

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Комунального підприємства «Новомосковськ водоканал», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровські області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_4 .

20 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відмову від позову в частині вимог до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Комунального підприємства «Новомосковськ водоканал» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

4.Судовий розгляд

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити, посилаючись на те, що на земельній ділянці позивача самовільно побудований паркан та розміщені конструкції зливної ями із зливними трубами відведення каналізації домоволодіння по АДРЕСА_2 . У відповідності до висновків експертизи доведено порушення прав позивача, як власника земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що ОСОБА_4 придбала житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_2 , не заперечував того, що на земельній ділянці є паркан та розміщені конструкції зливної ями із зливними трубами каналізації. У той же час, згідно висновку експертиз, встановлений факт накладення земельних ділянок одна на одну, у зв`язку з чим, з боку ОСОБА_4 відсутні дії щодо самовільного зайняття земельної ділянки позивача.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

5.1 Судом встановлено, що у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ 005317, виданого 31.10.1987 року Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_8 була власником земельної ділянки площею 0,1531 га., кадастровий номер :02:501:0013, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої під АДРЕСА_1 . (а.с. 11 т.1 справа № 183/1335/13ц).

02 березня 2006 року між ОСОБА_8 і ОСОБА_1 укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар земельну ділянку площею 0,1531 га., кадастровий номер :02:501:0013, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої під АДРЕСА_1 . (а.с. 10 т.1 справа № 183/1335/13ц).

Судом встановлено, що у зв`язку з укладенням зазначеного вище договору дарування, 06 серпня 2009 рокуВідділом Держкомзему у Новомосковському районі ОСОБА_1 було видано Державний акт про право приватної власності на землю серії ЯЖ № 915569 на право власності на земельну ділянку площею 0,1531 га., кадастровий номер :02:501:0013, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку розташованої під АДРЕСА_1 . (а.с. 12 т.1 справа № 183/1335/13ц).

Згідно акта від 23.09.2020 року, складеного головою квартального комітету № 12 у присутності жителів кварталу № НОМЕР_1 , встановлено, що на території ділянки по АДРЕСА_3 знаходяться зливна яма із водяним колодязем. (а.с. 152, т.1).

5.2 Встановлено, що у відповідності до Державного акту про право приватної власності на землю від 07 серпня 2000 року серії І-ДП № 085156, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Вільненської сільської ради від 16 травня 2000 року ОСОБА_6 була власником земельної ділянки площею 0,249 га., яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 105 т.1 справа № 183/1335/13ц).

Судом встановлено, що згідно з п. 5 Переліку найменування назв об`єктів топоніміки АДРЕСА_1 було перейменовано на вул. О. Мітягіна, що підтверджується Додатком до розпорядження міського голови № 61-р від 19 лютого 2016 року.

19 вересня 2017 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар земельну ділянку земельну ділянку площею 0,249 га., кадастровий номер :02:510:0001, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 47).

З зазначеного вище договору дарування вбачається, що ОСОБА_7 був власником земельної ділянки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.09.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О.М. (а.с. 47).

Також, 19 вересня 2017 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 укладено договір дарування житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 50).

Встановлено, що 03 серпня 2023 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купила земельну ділянку площею 0,249 га., кадастровий номер :02:510:0001, яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку а також, житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14, т.2).

5.3 У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року у цивільній справі № 183/1335/13ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд ухвалив, усунути перешкоди з боку ОСОБА_6 у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності шляхом знесення самовільно збудованого паркану та відновлення порушених межових знаків, а саме по межі від літ. В до літ. Б та по межі від літ. Г до літ. В відповідно з Державним актом на право власності від 06 серпня 2009 року серії ЯЖ № 915569, виданого на підставі договору дарування від 02 березня 2006 року № 294 серії ВСО 849531; зобов`язано ОСОБА_6 демонтувати конструкцію зливної ями із зливними трубами відведеними для каналізації домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Судом у цивільній справі № 183/1335/13ц встановлено, що паркан, а також зливна яма із зливними трубами відведення для каналізації домоволодіння по АДРЕСА_1 розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . (а.с. 9, т.1)

Згідно висновку № 3455-14 судової земельно-технічної експертизи від 21 січня 2015 року, яка призначалася та проведена у цивільній справі № 183/1335/13ц, встановлено, що фактичні межі земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 не відповідають межам згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 915569 від 06 серпня 2009 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Експертизою встановлено:

-земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер: :02:501:0013;

-земельній ділянціза адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер не присвоєно;

-при дослідженні встановлено, що зі сторони АДРЕСА_2 та № 128 не відповідають розмірам згідно до розмірів зазначених у державних актах;

-розмір земельної ділянки № НОМЕР_2 по фактичному користуванні становить 27,05 м., а згідно державного акту 27,20 м.;

-розмір земельної ділянки № НОМЕР_3 по фактичному користуванні становить 21,73 м., а згідно державного акту 22,98 м.;

-існує накладання земельних ділянок АДРЕСА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 , а не самовільне зайняття земельної ділянки АДРЕСА_1 .

-при візуальному обстеженні земельної ділянки № НОМЕР_3 встановлено, що перед фактичною межею між земельними ділянками № НОМЕР_2 та АДРЕСА_4 .

-оскільки клопотання про надання додаткових матеріалів не задоволено у повному обсязі, встановити чи знаходяться будівлі та споруди домоволодіння АДРЕСА_5 не представляється можливим. (а.с. 118 125, т.1 справа № 183/1335/13ц);

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.2 У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦПК України визначено, що,

1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ст. 319 ЦК України,

1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 386 ЦК України, Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

7.Висновки суду.

Аналізуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до наступного.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що на належній їй земельній ділянці № НОМЕР_3 розташовані споруди власника земельної ділянки № НОМЕР_4 .

Згідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Незважаючи на те, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 19 лютого 2015 року ухвалене рішення у цивільній справі № 183/1335/13ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відповідно до якого судом встановлене порушення ОСОБА_6 прав ОСОБА_1 на користування належної їй земельною ділянкою, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не доказуються тільки стосовно ОСОБА_1 та не є доведеними щодо відповідача ОСОБА_4 .

Оскільки позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 є власниками суміжних земельних ділянок, вони користуються рівними правами на володіння та користування відповідними земельними ділянками: ОСОБА_1 земельною ділянкою АДРЕСА_3 , а відповідач ОСОБА_4 - земельною ділянкою АДРЕСА_2 .

Як зазначалося вище, згідно висновку № 3455-14 судової земельно-технічної експертизи від 21 січня 2015 року, яка призначалася та проведена у цивільній справі № 183/1335/13ц, встановлено, що існує накладання земельних ділянок АДРЕСА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 , а не самовільне зайняття земельної ділянки АДРЕСА_1 та не представляється можливим встановити чи знаходяться будівлі та споруди домоволодіння АДРЕСА_5 .

Таким чином, у зв`язку з накладенням земельних ділянок одна на одну, виникла ситуація, коли кожен із власників земельної ділянки по суті, є власником частини земельної ділянки іншої земельної ділянки, яка перебуває у власності іншої особи.

За таких обставин, ОСОБА_1 не позбавлена права на захист своїх прав шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку суміжного користувача (власника) з підстав накладення земельної ділянки суміжного користувача на належну їй земельну ділянку, а у разі задоволення зазначених вимог, доводити, що споруди суміжного користувача розташовані на належній їй земельній ділянці та вимагати усунення порушення своїх прав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом передчасно, та не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог у зв`язку з чим, у задоволенні позову вимог належить відмовити.

4.Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення її стану відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача ОСОБА_1 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .;

- третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, , адреса місцезнаходження: 49004, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 24 травня 2024 року.

Суддя Д.І. Городецький