Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.

за участю секретаря судових засідань Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача ОСОБА_3 ;

відповідача ОСОБА_2 ;

представник відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Васильчук Андрій Юрійович, 21.12.2023 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в якому просить визначити участь його як батька у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-систематичні побачення з дітьми кожної суботи з 12:00 години до 18:00 години та кожної неділі з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання позивача у АДРЕСА_1 , або іншому місці на розсуд дітей (у місцях відпочинку, парку, на прогулянці тощо);

-на Новорічні, Різдвяні та Пасхальні свята другий день свят, з 10:00 години дня до 18:00 години того ж дня;

-у день народження дітей 03 червня дві години у будь-який час за вибором відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після розлучення з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей. Під час відвідувань дітей відповідачка створює штучні перешкоди, що унеможливлює нормальне спілкування з ними, а відтак порушує права позивача як батька щодо участі у вихованні дітей та суперечить інтересам останніх.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.02.2024 року зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради надати до суду письмовий висновок, відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, щодо розв`язання спору про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а підготовче судове засідання відкладено.

26 лютого 2024 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву в якому вона проти позову заперечує. Вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та таким, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з часу розірвання шлюбу (2018 рік) не спілкуються з батьком. Причиною цього стала його неправомірна поведінка під час спільного проживання по відношенню до їх матері ОСОБА_2 , і як наслідок у дітей сформувалось відчуття страху при згадуванні батька. Отже, саме діти не бажають зустрічатися та спілкуватися з батьком. Крім того, твердження позивача про створення йому відповідачем перешкод у спілкуванні з дітьми нічим не підтверджено.

З часу розірвання шлюбу позивач не цікавився життям та вихованням своїх дітей. Діти бачать поведінку батька та все розуміють хто з батьків по справжньому піклується про них.

Також зазначає, що діти, окрім відвідування загальноосвітньої школи, відвідують гуртки для розвитку своїх здібностей. Зокрема, ОСОБА_7 навчається у школі англійської мови, а також навчається в Комунальному закладі «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з футболу» Закарпатської обласної ради. Є гравцем збірної команди Закарпатської області та тренується з понеділка по суботу з 16:30год. по 19:00год.

У свою чергу ОСОБА_8 є вихованкою спортивного клубу «Форс», тренування в якому проходять кожний день і за домовленістю у вихідні.

Відповідачка вказує, що з 2020 року разом з дітьми фактично проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_9 громадянським чоловіком, який допомагає їй виховувати та утримувати дітей і саме його діти вважають і називають своїм батьком.

Беручи до уваги обставини даної справи, відсутність психо-емоційних зв`язків позивача з дітьми, керуючись інтересами останніх, бажаючи для них спокійного емоційного стану та гармонійного розвитку, вважає, що даний позов не може бути задоволений.

Виконавчий комітет як орган опіки та піклування на виконання ухвали суду від 19.02.2024 надав висновок щодо участі позивача як батька у вихованні дітей.

Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Васильчук А.Ю. позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Зокрема, просили встановити графік побачення з дітьми, який визначено у позовній заяві з метою реалізації прав батька на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Відповідачка та її представник адвокат Сабов І.І. у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що перешкод у спілкуванні позивачу відповідачка не чинить, а позивач сам тривалий час не спілкується з дітьми. Крім того, діти і самі не бажають спілкувати з батьком, оскільки бояться його. При постановленні рішення просить врахувати зайнятість дітей, а також їх бажання зустрічатися з батьком.

Третя особа, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив. Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення учасників провадження, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до принципу диспозитивності розгляду цивільної справи закріпленому в ст.13 ЦПК України, суд має вирішувати справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.141 СК України, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі ст.ст. 18,27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч.5 цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ст. 158 СК України закріплено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

У ч.ч.1,2 ст. 159 СК України передбачено, що, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (МАМСНUR v. UKRАІNЕ, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015 р.); що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (НUNТ v. UKRАІNЕ, № 31111/04, § 54,ЄСПЛ, від 07.12.2006 р.).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд має враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебували у шлюбі з 31.07.2004, який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2018 №308/8133/18. Вказаним рішенням суду визначено місце проживання дітей сторін сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_10 та присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 , аліменти на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.07.2018 року і до досягнення ними повноліття.

З Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» встановлено, що позивач до кримінальної відповідальності не притягався.

Наркологічних та психіатричних протипоказів щодо спілкування з дітьми позивач немає, що підтверджується сертифікатом лікаря-нарколога серії 10ААЗ №016000 від 13.12.2023 та довідкою лікаря-психіатра Ужгородської районної лікарні №1003 від 13.12.2023.

Згідно характеристики виконавчого комітету Холмківської сільської ради від 18.12.2023 позивач проживає на території Сторожницького страростинського округу Холмкківської сільської ради з народження. За період проживання скарг, заяв вимог до гр. ОСОБА_1 до Сторожницького страростинського округу Холмківської сільської ради не надходило. До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягався. Розбіжностей, суперечок із представниками влади не мав.

У свою чергу відповідачем до відзиву на позовну заяву подано докази, зокрема, довідку виконавчого комітету Холмківської сільської ради №180 від 03.05.2023, з якої встановлено, що відповідачка разом з дітьми проживає зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в будинку останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідки громадської організації «Спортивний клуб «Форс» вих.№5 від 12.02.2024 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вихованкою Спортивного клубу «Форс». Тренування проходять у такі дні та години:

-понеділок 16:00-19:30;

-вівторок 17:00-20:00;

-середа індивідуальне тренування, час та місце проведення визначається за попередньою домовленістю;

-четвер 17:00-20:30;

-п`ятниця 16:00-19:30;

-субота 12:00-15:30;

-неділя індивідуальне тренування, час та місце якого визначається за попередньою домовленістю.

З довідки Комунального закладу «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з футболу» Закарпатської обласної ради вих.№33 від 12.02.2024 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в КЗ «СДЮСШР з футболу» ЗОР та є гравцем збірної команди Закарпатської області, яка приймає участь в чемпіонаті ДЮФЛ Закарпаття. Кирлик Станіслав тренується в КЗ «СДЮСШОР з футболу» ЗОР з понеділка по суботу з 16:30 по 19:00год.

Крім того, ОСОБА_6 навчається у школі англійської мови та відвідує заняття у вівторок-четвер на 16:00-17:00год. та онлайн-заняття у будні й вихідні дні, які тривають по півтори години, що підтверджується відповідними довідками.

З висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 21.03.2024 встановлено, що позивач звертався до відповідачки з метою врегулювання питання щодо його участі у вихованні дітей, однак, згоди сторони не дійшли. Як стверджував позивач, відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми. Аліменти на утримання дітей він сплачує, а надати іншу допомогу не має змоги у зв`язку з тим, що мати дітей з ним не спілкується.

На засіданні комісії позивач стверджував, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. При цьому відповідачка стверджувала, що самі діти не бажають спілкуватися з батьком.

Окремо були заслухані на засіданні комісії неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які повідомили, що відвідують школу, займаються спортом. Софія займається гімнастикою, а Станіслав футболом. Діти повідомили, що з батьком спілкуватися не хочуть.

Вирішуючи цей спір по суті, суд вважає доведеним стороною позивача наявність перешкод у спілкуванні з дітьми. Посилання сторони відповідача на те, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною суд оцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між сторонами, які не змогли самостійно визначити порядок участі батька у вихованні їх неповнолітніх дітей, про що, зокрема, свідчить звернення батька до суду з даним позовом.

Крім того, наявність конфліктних стосунків щодо участі позивача у спілкуванні з дитиною встановлено органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому під час підготовки висновку від 21.03.2024.

Також у судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує конфлікт, вони практично не спілкують, що у свою чергу також унеможливлює самостійне вирішення питання стосовно участі батька у спілкуванні і вихованні дітей.

Отже, поведінка і стосунки сторін, в тому числі й у судових засіданнях, засвідчили про нездатність дійти спільного рішення щодо участі батька у спілкуванні з дітьми.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.10.2021 року у справі №522/2593/19, провадження№61-5380св21.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому від 21.03.2024, враховуючи інтереси дітей, Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому рекомендував визначити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , способи участі у вихованні з дітьми ОСОБА_5 ти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення систематичних побачень батька з дітьми наступним чином:

- кожної 1-ї та 3-ї суботи місяця з 12.00 до 18.00 год.;

- кожної 2-ї та 4-ї неділі місяця з 12.00 до 18.00 год.;

- зустрічі проводити із обов`язковим урахуванням думки дітей, стану здоров`я, інтересів та потреб;

- батькам дітей рекомендовано звернутися до Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради задля роботи психолога, як з батьками так і з дітьми.

Таким чином, органом опіки та піклування виконано вимоги ст. 19 СК України щодо участі у вирішенні цього спору.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що для забезпечення інтересів дітей, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню дитини та здійснення його права на особисте спілкування з нею, враховуючи принцип рівності батьків у вихованні дитини, необхідно визначити спосіб участі відповідача у вихованні дітей шляхом систематичних побачень згідно із запропонованим органом опіки та піклування графіком.

У зв`язку з наявністю неприязних стосунків між сторонами, тривалу відсутність позивача як батька у житті дітей, з метою встановлення психологічного та емоційного контакту батька з дітьми, буде доцільним проводити побачення після консультації з психологом Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради.

Визначаючи дні та години побачень, суд виходить з того, що поступове спілкування позивача зі своїм дітьми дозволить налагодити психологічний контакт з батьком. Докази, які б свідчили, що спілкування батька із дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, суд вважає такою, що заслуговує на увагу рекомендація органу опіки та піклування щодо проведення зустрічей з обов`язковим урахуванням думки дітей, стану здоров`я, інтересів та потреб дітей, зокрема, й з урахуванням графіків тренувань.

Відповідно до ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

В даній справі предметом позову є встановлення порядку участі батька у вихованні дітей.

При цьому тлумачення частини другої статті 159 СК України дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов`язок з визначення конкретних способів участі одного з батьків у вихованні дитини, періодичності побачень з дитиною, можливості їх спільного відпочинку, місця та тривалості спілкування батьків з дитиною.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2022 року в справі №359/2755/19 (провадження № 61-18212св21).

З урахуванням наданих суду повноважень у цій категорії справ, установлення судом способу участі відповідача у вихованні дітей, що відповідає способу, визначеному у висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, не свідчить про вихід суду за межі позовних вимог та порушення принципу диспозитивності. Визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини, враховуючи специфіку предмету судового розгляду, є повноваженнями суду.

Під час розгляду справи відповідачкою не доведено неспроможність батька спілкуватися з дітьми, що могло б перешкоджати нормальному їх розвитку.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, слід зазначити, що визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дітей не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною в інших формах за погодженням батьків. При цьому, батьки повинні вживати всіх можливих і залежних від них заходів для налагодження (відновлення) нормального позитивного спілкування і контакту дітей з обома батьками.

Діти повинні рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їм виховання в атмосфері любові і моральної, та матеріальної забезпеченості.

При цьому, слід роз`яснити сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування батька з дитиною з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного та ст.265 ЦПК України, суд констатує, що у даному рішенні мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім тих аргументів, які не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 540 грн.

На підставі ст. 52 Конституції України, ст. ст. 19, 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 258, 259,263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, - задовольнити частково.

Встановити способи участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні та спілкуванні з дітьми: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, шляхом встановлення систематичних побачень батька з дитиною наступним чином:

- кожної 1-ї та 3-ї суботи місяця з 12.00 до 18.00 год.;

- кожної 2-ї та 4-ї неділі місяця з 12.00 до 18.00 год.

- на Новорічні, Різдвяні та Пасхальні свята та день народження дітей за погодженням з ОСОБА_2 .

Зустрічі проводити із обов`язковим урахуванням думки дітей, стану їх здоров`я, інтересів та потреб.

В решті позовних вимог у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 540 (п`ятсот сорок) гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради; адреса: пл.Поштова, 3, м.Ужгород, 88000, .

Повне рішення суду складено 24 травня 2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник