Справа № 577/849/24
Провадження № 4-с/577/3/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

ст.державного виконавця Литвин В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марценюк Аліни Сергіївни та зобов`язати зняти арешт з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою та просить визнати незаконними дії начальника ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції і припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), накладене на підставі виконавчого провадження серія та номер 24505620 від 04.02.2011 р. виданого ВДВС Конотопського МРУЮ, зареєстроване 25.03.2011 р. за №1228016 реєстратором Конотопське міжрайонне управління юстиції Сумська обл., власник ОСОБА_1 , обтяжувач ВДВС Конотопського МРУЮ; припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), накладене на підставі виконавчого провадження серія та номер 24505620 від 04.02.2011 р. виданого ВДВС Конотопського МРУЮ, зареєстроване 25.03.2011 р. за №1227693 реєстратором Конотопське міжрайонне управління юстиції Сумська обл., власник ОСОБА_1 , обтяжувач ВДВС Конотопського МРУЮ, реєстраційний номер обтяження 10990637 від 25.03.2011 р.; припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), накладене на підставі виконавчого провадження серія та номер 24505620 від 04.02.2011 р. виданого ВДВС Конотопського МРУЮ, зареєстроване 25.03.2011 р. за №1227823 реєстратором Конотопське міжрайонне управління юстиції Сумська обл., власник ОСОБА_1 , обтяжувач ВДВС Конотопського МРУЮ, реєстраційний номер обтяження 10990637 від 25.03.2011 р. Вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2011 р. державним виконавцем ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого листа №2-1444 виданого 13.12.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1 (стягувач ПАТ Універсал банк) відкрито виконавче провадження ВП №24505620. Накладено арешт на все майно, що їй належить, у межах звернення стягнення 162862,57 грн. Постановою від 27.12.2011 р. виконавчий лист №2-1444 виданий 13.12.2010 р. повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Має намір продати належну їй земельну ділянку кадастровий номер 603:001:0624, але відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ВДВС Конотопського міського управління юстиції на підставі виконавчого провадження №24505620 від 04.02.2011 р. накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 1228016, 1227693, 1227823. Звернулася до Конотопського ВДВС із заявою про зняття обтяження з її майна, на що отримала відмову за підписом начальника. З якої вбачається, що на виконанні у відділі перебували: виконавчий лист №2-1444 від 13.12.2010 р. виданий Конотопським міськрайонним судом Сумської обл. щодо стягнення 162862,57 грн., виконавче провадження 24505620. Постановою від 27.12.2011 р. виконавчий лист повернуто стягувачу. Виконавче провадження №24505620 знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання; виконавчий лист №480/8605/21 від 29.06.2022 р. виданий Сумським окружним адміністративним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 71789,78 грн. на користь ГУ ДПС у Сумській обл. Виконавче провадження 69628145, залишок нестягнутих коштів станом на 01.02.2024 р. за виконавчим провадженням складає 42359,72 грн. За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 11.02.2024 р. на виконанні у відділі ДВС не перебувають наступні виконавчі провадження №АСВП 52310520 від 23.09.2016 р. та АСВП 69628145 від 12.08.2022 р. Отже, виконавче провадження за номером 24505620 не значиться. Крім того, у виконавчому провадженні №69628145 від 12.08.2022 р. арешт на майно платника не накладався. Все вищевикладене змусило звернутися із скаргою до суду.

Скаржниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги без її участі, заявлені вимоги просить задовольнити,

Представник Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Литвин В.А. задоволенню скарги заперечує.

Встановлено судом, що 04.02.2011 р. державним виконавцем ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №24505620 на підставі виконавчого листа №2-1444 виданого 13.12.2010 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Універсал банк заборгованості в сумі 162862,57 грн., накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення (а.с.16). 27.12.2011 р. державним виконавцем ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-1444 виданого 13.12.2010 р. стягувачеві, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.17). ОСОБА_1 є власницею земельних ділянок кадастровий номер :03:001:0624 площею 0,0782 га, на яку накладено обтяження у виді арешту номер запису №1228016 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24505620 від 04.02.2011 р., та кадастровий номер :03:001:0623 площею 1,7787 га, на яку також накладено обтяження у виді арешту номер запису №1227693 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24505620 від 04.02.2011 р. (а.с.18-20). Листом начальника Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.02.24 р. відмовлено у знятті арешту накладеного у вищевказаному виконавчому провадженні, яке знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання (а.с.5).

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у ст.25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 ст.61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Чинна на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу редакція Закону України "Про виконавче провадження" (ч.4 ст.50) передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Суд вважає, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

В той же час державним виконавцем постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 27.12.2011 р. було припинено чинність арешту майна скаржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Вказана постанова є чинною, докази того, що вона скасована у суду відсутні (а.с. 17).

Відповідно до ст.2 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Таким чином, оскільки вищевказаною постановою державного виконавця від 27.12.2011 р. припинено чинність арешту майна скаржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, вона є чинною, слід визнати неправомірною бездіяльність начальника Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у знятті арешту накладеного у вищевказаному виконавчому провадженні. Порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Крім того, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст.353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (ст.2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд також враховує, що наявність протягом тривалого часу (13 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (Правова позиція викладена у постанові ВС справа N 2/0301/806/11 провадження N 61-3814св22).

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, скаргу слід задовольнити частково, а саме визнати бездіяльність начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Марценюк А.С., що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні №24505620 від 04 лютого 2011 року неправомірною та зобов`язати її зняти такий.

Керуючись ст. ст. 18, 447-453 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити скаргу частково.

Визнати бездіяльність начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Марценюк Аліни Сергіївни, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні №24505620 від 04 лютого 2011 року неправомірною та зобовязати начальника Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Марценюк Аліну Сергіївну припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), накладене на підставі виконавчого провадження серія та номер 24505620 від 04.02.2011 р. виданого ВДВС Конотопського МРУЮ, зареєстроване 25.03.2011 р. за №1228016 реєстратором Конотопське міжрайонне управління юстиції Сумська обл., власник ОСОБА_1 , обтяжувач ВДВС Конотопського МРУЮ.; припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), накладене на підставі виконавчого провадження серія та номер 24505620 від 04.02.2011 р. виданого ВДВС Конотопського МРУЮ, зареєстроване 25.03.2011 р. за №1227693 реєстратором Конотопське міжрайонне управління юстиції Сумська обл., власник ОСОБА_1 , обтяжувач ВДВС Конотопського МРУЮ, реєстраційний номер обтяження 10990637 від 25.03.2011 р.; припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), накладене на підставі виконавчого провадження серія та номер 24505620 від 04.02.2011 р. виданого ВДВС Конотопського МРУЮ, зареєстроване 25.03.2011 р. за №1227823 реєстратором Конотопське міжрайонне управління юстиції Сумська обл., власник ОСОБА_1 , обтяжувач ВДВС Конотопського МРУЮ, реєстраційний номер обтяження 10990637 від 25.03.2011 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складання повного рішення скарги про апеляційне оскарження, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом того ж строку з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали суду складено 13 березня 2024 року.

СуддяВ. В. Гетьман