ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3609/24 Справа № 188/1648/23 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від заробітку ( доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 25.09.2013 року рішенням Лисичанського міського суду Луганської області , від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний , отримує дохід, має нерухоме майно , а тому вона вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини .

Позивачка надала до суду заяву, відповідно до якої просила задовольнити позовні вимоги і стягувати з відповідача 1/4 частину доходів на утримання доньки.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) що зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає в с.Подпольне Новомосковського району Дніпропетровської області аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) відповідача але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня подачі позову , а саме з 06.09.2023 року

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) що зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає в с.Подпольне Новомосковського району Дніпропетровської області на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.01.2024 року ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що його дохід це лише заробітна плата. На сьогоднішній день, враховуючи склад його сім`ї дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі та сплату аліментів.

Позивачкою не надано суду доказів, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю, батько на утримання дитини матеріальної допомоги не надає.

Відповідач працездатний, а отже має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Матеріали справи не містять доказів наявності домовленості між сторонами про виконання обов`язку з утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.4 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що як на момент звернення до суду, так й на момент ухвалення рішення по справі дитина, на утримання якої стягнуті аліменти, проживає разом із позивачкою.

Отже, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач працездатний, не звільнений від зобов`язання утримувати дитину, доказів неможливості утримування дитини не надав, а тому повинен виплачувати позивачу аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: