РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

представника відповідача ТОВ «ЕНЕРА Вінниця» Топольницького А.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА Вінниця» про виконання рішення та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив за невиконання укладеного письмового публічного договору від 02.01.2019 стягнути з відповідача 32000 грн. матеріальної шкоди та 46800 грн. моральної шкоди згідно його обгрунтувань в позові; оглянути при розгляді по суті рішення 130/893/20, яке він представить на розгляд по суті, яке вступило в законну силу та яке є єдиним доказом обгрунтування його вимоги.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що його відключено від електропостачання електроенергії.

31.01.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник відповідача ТОВ "Енера Вінниця" Топольницький А.Й. подав відзив, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглянути справу у відсутність представника відповідача. Факт наявності між сторонами вказаних договірних відносин є безспірним, доведено відповідачем у судах першої та апеляційної інстанції в справах №130/893/20 та №130/2553/19. Таким чином, позивач просить суд розглянути обставини та задовольнити вимоги, які були предметом розгляду в іншій справі в порядку та у спосіб, не визначений чинним процесуальним законодавством. Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії регулюються ЗУ «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017 та іншими нормативно-правовими актами, зокрема, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, а також Кодексом комерційного обліку електричної енергії, що затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311. Відповідач здійснює постачання електричної енергії до домоволодіння ОСОБА_1 відповідно до умов публічного договору приєднання Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Щодо вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, то у позові не вказано, у чому полягає дана шкода, якими діями вона спричинена, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням прав особи та правом на відшкодування шкоди, а також вина відповідача.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в поданій заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Енера Вінниця» Топольницький А.Й. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши відзив сторони відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлено таке.

Так, судом встановлено, що згідно повідомлення від 30.08.2021 ТОВ «Вінниця Енера» змушене вжити заходи по припиненню електропостачання ОСОБА_1 з 08:00 год. 21.09.2021 (а.с. 2).

Відповідно до копії договору 01.01.2019 ТОВ «Енера Вінниця» надавало ОСОБА_1 послуги з постачання електричної енергії, на умовах та у спосіб визначений чинним законодавством України. ОСОБА_1 користувався та продовжує користуватися до даного часу послугами ТОВ «Енера Вінниця» з постачання електричної енергії, відповідно до умов договору. Здійснюючи фактичне споживання електричної енергії та оплату за неї, позивач ОСОБА_1 у належній формі приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 5).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.11, 13 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.21 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі та оператори систем розподілу не мають права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу за умови дотримання замовником кодексу системи передачі та кодексу систем розподілу; послуга з приєднання електроустановок замовника до системи передачі та системи розподілу є платною послугою та надається оператором системи передачі або оператором системи розподілу відповідно до договору про приєднання.

Згідно ч.1, 2, ст.21 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу; договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п.1 ч.1, 2, ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Відповідно до п. 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Згідно п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється у разі заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_1 , а саме: за невиконання відповідачем умов укладеного договору від 02.01.2019, відключення його від постачання електричної енергії стягнути на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача 32000 грн. матеріальної шкоди та 46800 грн. моральної шкоди, судом зазначається таке.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів щодо неправомірних чи незаконних дій відповідача по відключенню постачання електричної енергії будинку позивача ОСОБА_1 .

Згідно ч.1-2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1,4 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ч.1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю у зв`язку з необгрунтованістю його позовних вимог.

Доводи позивача та представлені ним докази вказаних висновків суду не спростовують.

Суд вважає, що судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2024.

Суддя