Справа № 758/1180/23
Провадження № 2/589/212/24
24 квітня 2024 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О. В.,
з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації,
- про визначення місця проживання дітей, -
ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.02.2004 року по 15.04.2019 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за згодою відповідача фактично проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Тому позивач просить суд визначити місце проживання молодшого сина разом з ним.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримує у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі.
Відповідач про день, час і місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, в тому числі і шляхом розміщення оголошення на сайті Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, але в судове засідання жодного разу не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, клопотань, про розгляд справи у її відсутності не надала. Відзив на позовну заяву до суду також не надала.
Представник служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, також в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце були повідомлялені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань до суду не надали.
Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.15)
Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с.23-24)
Наразі дитина проживає разом з батьком у квартирі АДРЕСА_1 , яку позивач орендує. (а.с.84,85)
За доводами позову позивач зазначає, що він повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього. Позивач бажає аби син й надалі проживав разом з ним, зазначаючи, що зможе створити кращі умови для його виховання, розвитку та навчання, аніж мати. Стверджує, що це відповідає бажанням й самої дитини.
Як вбачається з Акту, складеного головою ОСББ від 04.04.2023, вже на той час дитина проживала з батьком. (а.с.36)
Згідно акту обстеження умов проживання, складеного працівниками Служби у справах дітей від 22.04.2024, у квартирі АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , створені гарні умови проживання, в квартирі чисто, прибрано, родина забезпечена всіма необхідними предметами побуту, в кімнатах сучасні меблі та електропобутові прибори. Для дитини виділена окрема кімната, в якій є ліжко, шафа, письмовий стіл. Стосунки між батьком та сином добрі, родинні. (а.с.83)
З результатами бесіди працівників Служби у справах дітей з ОСОБА_5 встановлено, що дитина бажає проживати разом з батьком. (а.с. 83)
Вирішуючи спір між сторонами щодо місця проживання малолітнього сина, якому на момент розгляду справи виповнилося 10 років, суд виходить з рівності прав та обов`язків матері й батька відносно дитини і положень частини другої статті 160 та статті 161 Сімейного кодексу України.
Так, відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров`ю дитини.
У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При цьому під забороною розлучення дитини з своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини.
Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (ст. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення ЄСПЛ у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 року).
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що батько має бажання виховувати сина, створив для цього належні умови, має можливість забезпечувати дитину матеріально, будь-які дані щодо його негативної характеристики відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , необхідно задовольнити та встановити місце його проживання з батьком. На думку суду, це якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. При цьому, суд враховує і ставлення до цього питання матері, яка до суду не з`явилась, не надала відзив на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень та доказів на їх підтвердження.
В контексті викладеного слід зауважити, що прийняття такого рішення не вплине на реалізацію матір`ю своїх прав у вихованні сина. Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у її житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її розвиток, незалежно від того, з ким дитина буде проживати.
Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268, 280 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області О.В.Прачук