Провадження № 2/161/4435/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 24 квітня 2014 року, хоча фактичні шлюбні відносини між ними було припинено приблизно в 2009 році.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка з 29 жовтня 2016 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 .

Після припинення з відповідачем шлюбних відносин у 2009 році, син - ОСОБА_3 , залишився проживати зі позивачкою - матір?ю, кошти на утримання дитини відповідач не надавав.

З позовом про стягнення аліментів позивачка не зверталася, оскільки вказує, що працювала і самостійно могла забезпечувати сина усім необхідним, а з 2011 року почала проживати з своїм нинішнім чоловіком, який власне і взяв на себе обов`язки батька, займається вихованням сина. Дитина вважає і називає його татом.

В даний час у відповідача троє дітей в іншому шлюбі, а з ОСОБА_3 він не спілкується. Востаннє дитина бачила відповідача і спілкувалася з ним три роки тому.

Батько дитини з ним не спілкується взагалі, не цікавить його життям, не надає кошти на утримання, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків.

Син ОСОБА_5 в даний час навчається в Волинському обласному ліцеї з посиленою військо-фізичною підготовкою імені ОСОБА_6 з 01.09.2023 року.

Враховуючи наведене, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 05.09.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У встановлений судом строк від відповідача відзив на позовну заяву до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.

25.10.2024 судом ухвалено підготовче провадження у справі завершити та призначити справу до судового розгляду.

Позивач та її представник - адвокат Булат Ю.В. попередньо подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи виконавчого комітету Луцької міської ради, як органу опіки та піклування Андрусік О.А. попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 24.04.2014 р(а.с.8).

Син - ОСОБА_3 проживає з матір`ю - ОСОБА_1 ,

за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 з 29 жовтня 2016 року (а.с.12).

3 довідки № 510/1-14 від 02.09.2024 року, яка була видана начальником Волинського обласного ліцею з посиленою військо-фізичною підготовкою імені Героїв Небесної Сотні полковником ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_3 з 01.09.2023 року навчається в ліцеї, контактною особою з питання навчання та дисципліни була мама - ОСОБА_1 . За період навчання батько успіхами сина не цікавиться. З вчителями та класним керівником не знайомий, батьківські збори не відвідував (а.с.13).

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 05.11.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 20.07.2011 р.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 644-1 від 06.11.2023 року було затверджено висновок Служби у справах дітей від 01.11.2024 №290 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », згідно якого враховуючи інтереси дитини підтверджується доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно висновку, Луцький ліцей №26, в якому ОСОБА_5 навчався до 01.09.2023, на запит служби у справах дітей надав інформацію від 01.10.2024 N? 01-14/668 про те, що його батько участі у шкільному житті сина не брав, батьківські збори не відвідував. 27.09.2024 ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 прибули у службу у справах дітей. ОСОБА_5 повідомив, що бачив батька три роки тому. Він знає номер телефону батька, який телефонував йому на день народження. ОСОБА_5 вважає, що його батька необхідно позбавити батьківських прав, матір звернулася до суду з відповідним позовом з його ініціативи. На телефонні дзвінки працівників служби у справах на номер телефону, який повідомив ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не відповідає. Отримати пояснення ОСОБА_2 щодо його участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 не вдалося.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_2 не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з сином. Наведене даєпідстави для висновку, що відповідач самоусунувся від виховання своєї дитини та не виконує покладених на нього Законом батьківських обов`язків без поважних причин.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував його необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкувався з ним, що свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських ОСОБА_2 є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 164, 166 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав, адреса місцезнаходження: 43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк