Справа №524/3982/23
Провадження №2/524/324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживачів, визнання недійсними операції (трансакції) щодо переказу 02.08.2022 коштів з кредитної картки НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на загальну суму 39000,00 грн та з картки для виплат рахунок НОМЕР_3 на загальну суму 48 226,14 грн, зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 та НОМЕР_3 до того стану, в якому вони перебували перед виконанням несанкціонованих фінансових операцій 02.08.2022, зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню, комісії та інші штрафні санкції, нараховані за опротестованими операціями (трансакціями) щодо переказу 02.08.2022 коштів з кредитної картки ОСОБА_1 , рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач, ОСОБА_1 , обґрунтовувала тим, що 02.08.2022 без її згоди та відома з її банківських карток були списані кошти на загальну суму 39000,00 грн та 48 226,14 грн.

Вважає, що як клієнт банку вона діяла добросовісно та відповідно до умов укладеного договору, однак Банк допустив незаконне списання коштів з кредитного рахунку та поточного рахунку. У зв`язку із цим, вважає, що відповідач має повернути їй незаконно списані кошти та визнати, що її борг відсутній.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В письмових поясненнях відповідач зазначив, що 02.08.2022 вхід до приват24 було здійснено під авторизацією ОСОБА_1 .. При процедурі авторизації входу до Приват24 клієнт вводить ім`я користувача(логін, який є фінансовим номером) та пароль входу до Приват24, який відомий лише клієнту.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

10 квітня 2024 року судом постановлено ухвалу про витребування відомостей.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ "Приватбанк", що не заперечувалось сторонами.

02.08.2022 з карткового рахунку позивача НОМЕР_2 були списані кошти 39 000,00 грн, а саме 28000 грн та 11000 грн «оплата платежів через термінал самообслуговування м.Запоріжжя».

Крім того, з карткового рахунку позивача НОМЕР_3 були списані кошти в сумі 29000 грн, 18000 грн «оплата платежів через термінал самообслуговування м.Запоріжжя», 1226,14 грн «переказ коштів при розірванні договору».

03.08.2022 були внесені відомості до ЄРДР за фактом заволодіння шахрайським шляхом, коштами ОСОБА_1 (а.с. 15)

НОРМИ ПРАВА

Частиною 1 статті 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно із частиною третьою статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

В статті 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно з пунктом 14.16 статті 14 цього Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

У статтях 32.1, 32.7 Закону визначено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Банк платника не має права на списання з рахунка платника коштів за розрахунковим документом після отримання документа на його відкликання.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування(частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ОЦІНКА СУДУ

Оцінюючи доводи учасників процесу суд враховує такі обставини.

Відповідно до пунктів 6.3-6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач зобов`язаний негайно повідомити емітента або визначену ним юридичну особу про втрату спеціального платіжного засобу в порядку та формі, установлених договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за платіжні операції, ініційовані за допомогою цього спеціального платіжного засобу, до отримання такого повідомлення, якщо інше не встановлено договором.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний ідентифікувати держателя і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу.

Порядок подання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу та внесення спеціального платіжного засобу до стоп-списку і його вилучення з нього визначаються у внутрішньобанківських правилах банку, розроблених з урахуванням вимог цього Положення, правил платіжної системи, та обумовлюються в договорі.

Емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За змістом наведених норм, тягар доказування зазначених обставин несе АТ КБ «ПриватБанк».

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року по справі № 628/3322/16-ц(провадження № 61-15912св18)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»».

Суд приймає до уваги те, що після виявлення безпідставного списання коштів, позивач повідомила про це АТ КБ «Приватбанк», що підтверджують, матеріали службового розслідування, а також звернулась до правоохоронних органів з цього приводу.

Вказані докази, на переконання суду, підтверджують те, що позивач не вчинила дій, які б свідчили про порушення Умов та Правил надання банківських послуг, а втрата її фінансового номера відбулась через вчинення шахрайських дій.

В свою чергу відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували те, що списання коштів, відбулось внаслідок вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою

На думку суду, ефективним способом захисту прав позивача є визнання нечинними транзакцій, які відбулись 02.08.2022 за рахунками та відновлення суми коштів, яка обліковувалась на рахунку ОСОБА_1 та скасування штрафних санкцій, нарахованих за транзакціями від 02.08.2022.

Відтак, суд задовольняє позов.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 1073,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживача задовольнити.

Визнати недійсними операції (трансакції) щодо переказу 02.08.2022 коштів з кредитної картки ОСОБА_1 , рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ КБ "Приватбанк" () на загальну суму 39000,00 грн.

Визнати недійсними операції (трансакції) щодо переказу 02.08.2022 коштів з картки для виплат ОСОБА_1 , рахунок ( НОМЕР_3 ) в АТ КБ "Приватбанк" () на загальну суму 48 226,14 грн.

Зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 та НОМЕР_3 до того стану, в якому вони перебував перед виконанням несанкціонованих фінансових операцій 02.08.2022 та скасувати штрафні санкції, нараховані АТ КБ «ПриватБанк» за транзакціями від 02.08.2022.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ