КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1862/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/2342/19

06 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Максименко Людмили Сергіївни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Мазура Ю.Ю., у цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року позивач заступник Генерального прокурора Стрижевська А.А. в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, в якому просив витребувати в ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1040 га (кадастровий номер :90:371:0118, :90371:0096), загальною вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 1381552,71 грн., розташовану на АДРЕСА_1 , та передати її у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва» земельні ділянки загальною площею 74,69 га передано Обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» (далі - ОКЖК «Котміст») у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду.

Зазначив, що на передані у власність ОКЖК «Котміст» земельні ділянки площею 34,3740, 30,5199 та 0,2402 га кооперативу видано державні акти серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274 відповідно, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Після отримання державних актів на право власності на вказані земельні ділянки ОКЖК «Котміст» вніс їх до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка», що підтверджується рішенням загальних зборів цього товариства від 21.02.2008, згідно з яким внеском ОКЖК «Котміст» є земельні ділянки площею 34,3740, 30,5199 і 0,2402 га, розташовані на АДРЕСА_1 .

Надалі земельну ділянку площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування від 29.01.2009 № 183 відчужено ОСОБА_2 .

У зв`язку з укладенням зазначеного договору ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0799 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0042) серії ЯЖ № 920172, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 27.04.2009 за № 07-7-04459.

Позивач вказав, що надалі вказану земельну ділянку площею 6,0799 га ОСОБА_2 поділив на 32 земельні ділянки (кадастрові номери: 8 000 000 000:90:371:0042, 8 000 000 000:90:371:0090 - 8 000 000 000:90:371:0120), у зв`язку з чим державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0799 га (кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0042) повернув до Головного управління земельних ресурсів КМДА.

Водночас, ОСОБА_2 отримано 32 державні акти на право власності на ці земельні ділянки, зокрема серії ЯЕ № 779363 та ЯА № 772673 на земельну ділянку площею 0,1040 га (кадастровий номер :90:371:0096), зареєстровану 17.03.2010 Головним управлінням земельних ресурсів КМДА. Указану земельну ділянку ОСОБА_2 10.06.2010 відчужив ОСОБА_3 , яка 27.12.2013 продала її ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу. За інформаціями Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради від 06.02.2018 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастрові номери :90:371:0096) складає 1381552,71 гривень.

Позивач зазначив, що рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 910/3724/14, задоволено позов заступника Генерального прокурора в інтересах держави: визнано недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва», видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.01.2008 за №№ 07-8-00191, 07-8-00192 та 07-8-00193, а також відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока» права власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 в частині визнання недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 про надання земельних ділянок ОКЖК «Котміст», державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274, а також визнання відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, залишено без змін. Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

Ухвалами Верховного Суду України від 05.09.2017 та від 02.10.2017 відповідно заяву ТОВ «Земконтракт» про перегляд зазначеної постанови Вищого господарського суду України повернуто, а за результатами розгляду аналогічної заяви ТОВ «Башта-2» відмовлено в допуску справи до провадження Верховного Суду України. Розглянувши заяву ТОВ «Інтеграліті Інвест», Верховний Суд ухвалою від 07.02.2018 також відмовив у допуску справи до провадження цього Суду.

Позивач наголосив, що у вказаній справі суди встановили, що ОКЖК «Котміст» не створювався як житлово-будівельний кооператив згідно з Житловим кодексом УРСР та Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, а тому не мав права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність відповідно до ст. 41 ЗК України.

Посилався на те, що незаконність набуття ОКЖК «Котміст» права власності на земельні ділянки унеможливлює передання права власності на ці землі до статутного капіталу іншої юридичної особи на законних підставах, рішення Київміськради, державні акти на земельні ділянки, видані ОКЖК «Котміст», суди визнали недійсними. Крім того, суди відповідно до приписів ст. 16 ЦК України встановили відсутність у зазначених юридичних осіб права власності на земельні ділянки.

Позивач вказав, що суди в указаній господарській справі встановили, що земельна ділянка площею 34,3740 га, до складу якої входила ділянка площею 6,0799 га (кадастровий номер :90:371:0042), а також входить і спірна земельна ділянка площею по 0,1040 га (кадастрові номери :90:371:0118, :90:371:0096), незаконно вибула з власності територіальної громади м. Києва.

Зазначив, що не потребує доказування факт неправомірного набуття ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, надалі подаровану цим товариством ОСОБА_2 і відчужену ним ОСОБА_3 , яка продала її ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Позивач наголосив, що Київська міська рада вийшла за межі визначених законом повноважень при наданні спірних земельних ділянок ОКЖК «Котміст», тому реалізація Київською міською радою права власності, зокрема розпорядження земельними ділянками, не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може вважатися вираженням волі територіальної громади. Зазначав, що враховуючи, що вказані земельні ділянки протиправно відчужено Київською міською радою поза волею територіальної громади міста Києва, право власності територіальної громади на це майно не припинилось, а відповідно ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 його не набули.

Вказував, що з огляду на те, що факт незаконного вибуття зазначених земельних ділянок встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2016, залишеним без змін 05.04.2017 Київським апеляційним господарським судом, а Київська міська рада не була стороною правочинів щодо їх відчуження, строк на звернення до суду не пропущено, оскільки перебіг позовної давності починається з 05.04.2017, тобто з дня набрання законної сили зазначеним рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2016.

У листопаді 2021 року позивачем подано до суду заяву про доповнення підстав позову, у якій зазначено, що спірна земельна ділянка належить до обмежено оборотоздатних об`єктів і не можуть перебувати у приватній власності, з огляду на те, що рішенням Київської міської ради від 02.12.1999 № 174/649 створено ландшафтний заказник місцевого значення «Острів Жуків». Спірні земельні ділянки перебувають у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та заплави р. Дніпро, що, в свою чергу, відповідно до вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ЗК України, ВК України, та ст. 178 ЦК України, унеможливлює її перебування у приватній власності.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року позов заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1040 га з кадастровими номерами :90:371:0096, загальною вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 1381552,71 грн., розташовану на АДРЕСА_1 , у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Офісу Генерального прокурора судові витрати у розмірі 21 683 грн. 79 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Максименко Л.С. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що виклад описової частини оскаржуваного рішення не відповідає дійсним обставинам справи та наявним в матеріалах справи процесуальним документам, які були подані відповідачем до суду. Зокрема, суд не врахував та не зазначив, що відповідачем було подано відзив на позов та стислий виклад позиції відповідача, заяву від 27.03.2019 року № 5-кр. про застосування строків позовної давності та відмови у задоволенні позову, заяву від 15.11.021 року про надання додаткових пояснень щодо пропуску строку позовної давності, заперечення від 10.01.2022 року на заяву позивача про доповнення підстав позову, письмові пояснення від 10.10.2023 року. Вважає, що вказані обставини щодо порушення судом норм процесуального права призвели до ухвалення незаконного рішення.

Звертала увагу на докази щодо наявності підстав для набуття права приватної власності відповідачем на спірну земельну ділянку, її цільове призначення та відсутності обмежень у користуванні нею, які наявні в матеріалах справи, однак судом не було надано їм належної правової оцінки.

Вказувала на те, що під час прийняття оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції належним чином не з'ясував, які саме обставини були встановлені у судових рішеннях у справі № 910/3724/14 та яке преюдиційне значення вони мають для розгляду цього спору.

Посилалася на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували належність спірної земельної ділянки до частини земель ландшафтного природного заказника.

Також посилалася на неврахування та не наведення судом в оскаржуваному рішенні мотивів відхилення доводів відповідача про належність заявлених позивачем вимог до віндикаційного позову з урахуванням доказів наявних у матеріалах справи, враховуючи що спірна земельна ділянка була придбана відповідачем за договором купівлі-продажу.

Наголошувала, що позовна заява подана з пропуском строку позовної давності, що є додатковою підставою для відмови у її задоволенні.

Заступник Генерального прокурора подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції. Зазначено, що як на підставі рішення про витребування земельних ділянок, так і на підставі рішення про їхнє повернення, буде досягнуто один і той же правовий результат, а саме - земля повернеться територіальній громаді м. Києва з можливістю реалізувати усі правомочності власника. У разі протиправної передачі у приватну власність обмежених в обороті об`єктів відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. На негаторній природі спірних правовідносин і тривалому характері порушень територіальної громади м. Києва Офіс Генерального прокурора наголошував у відповіді на відзив відповідача, заяві про зміну підстав позову.Позовна давність до вимог про усунення перешкод у користуванні майном не застосовується.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Максименко Л.С. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор Скрипка М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, перевіривши рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва» земельні ділянки загальною площею 74,69 га передано обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» (далі - ОКЖК «Котміст») у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду.

На підставі вказаного рішення Київської міської ради ОКЖК «Котміст» отримав державні акти на право власності на земельні ділянки площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274 відповідно, які зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вказані земельні ділянки ОКЖК «Котміст» вніс до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка», що підтверджується рішенням загальних зборів цього товариства від 21.02.2008.

Згідно Договору дарування земельної ділянки від 29.01.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнелюк К.М., зареєстрованого в реєстрі за №183, ТОВ «Будівельна спілка» подарувало ОСОБА_2 частину земельної ділянки, площею 6,0799 га від земельної ділянки, площею 34,3740 га, яка розташована на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва.

У зв`язку з укладенням зазначеного договору ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0799 га, кадастровий номер 8 000 000 000:90:371:0042, серії ЯЖ № 920172, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 27.04.2009 за № 07-7-04459.

Вказану земельну ділянку площею 6,0799 га, кадастровий номер 8000000 000:90:371:0042 ОСОБА_2 поділив на 32 земельні ділянки, у зв`язку з чим державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 920172 повернув до Головного управління земельних ресурсів КМДА та отримав відповідно 32 державні акти на право власності на земельні ділянки, зокрема земельну ділянку ОСОБА_2 10.06.2010 відчужив ОСОБА_3 , яка 27.12.2013 продала її ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Як вбачається з листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 05707-2717 від 06.02.2018 зазначено, що згідно відомостей отриманих в порядку інформаційної взаємодії від органу державної реєстрації прав на земельні ділянки: з кадастровим номером :90:371:0096 зареєстровано: право приватної власності за ОСОБА_3 від 03.12.2013; реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав - 3673949.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черемхою Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 4364, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 0,1040 га, що належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жук О.В. 10.06.2010 за реєстровим номером 116.

Державний акт серії ЯЗ № 273879 на право власності на вищезазначену земельну ділянку, виданий Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 17.03.2010.

Відповідно до відомостей, викладених у Витягу № 13938612 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданому Реєстраційною службою Головного управління юстиції у місті Києві 04.12.2013, право власності на земельну ділянку, що відчужується, зареєстровано 03.12.2013, номер запису про право власності: 3673949, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 61.

Як вбачається з інформаційних довідок Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі за ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 у справі №910/3724/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017, задоволено позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави та ухвалено:

визнати недійсними з моменту прийняття такі рішення Київської міської ради: від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «КОТМІСТ» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва»; від 08.10.2009 № 494/2563 «Про поновлення дії рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «КОТМІСТ» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва»; від 25.03.2010 № 468/3906 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.01.2010 №79-6-00734»;

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,2572 га, укладений 24.12.2009 між Київською міською радою та ОКЖК «КОТМІСТ», зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 27.01.2010 за № 79-6-00734;

зобов`язати ОКЖК «КОТМІСТ» повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 6,2572 га, кадастровий номер :90:371:0028 вартістю за нормативною грошовою оцінкою 19439726,24 грн.;

визнати недійсними видані ОКЖК «КОТМІСТ» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006272, серії ЯЖ № 006273 та серії ЯЖ № 006274, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00191, № 07-8-00192 та № 07-8-00193.

визнати недійсними видані ТОВ «Земконтракт» державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011938 та серії ЯЖ № 011939, зареєстровані 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00383 та № 07-8-00382;

визнати недійсними видані ТОВ «Лігабуд» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 011940 та серії ЯЖ № 011941, зареєстровані 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00385 та № 07-8-00384;

визнати недійсним видані ТОВ «Срібна затока» державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЖ № 011924, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00414, серії КВ № 137630, серії КВ № 137631, серії КВ № 137632, серії КВ № 137633, серії КВ № 137634, серії КВ № 137635, серії КВ № 137636, зареєстровані 05.07.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00456, № 07-8-00457, № 07-8-00458, № 07-8-00459, № 07-8-00460, № 07-8-00454, № 07-8-00455;

визнати недійсним виданий ТОВ «Сателін» державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 137642, зареєстрований 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00472;

визнати недійсним виданий ТОВ «Провін» державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 137637, зареєстрований 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00473;

визнати недійсними видані ТОВ «Інтеграліті Інвест» державні акти на право власності на земельні ділянки: серії КВ № 137640, серії КВ № 137638, серії КВ № 137639, серії КВ № 137641, які зареєстровано 04.12.2012 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00469, № 07-8-00471, № 07-8-00470, № 07-8-00468;

визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно: від 15.11.2013 № 12840058, від 25.12.2013 № 15437565, від 25.12.2013 № 15437177, від 25.12.2013 № 15436660, від 25.12.2013 № 15436954, видані ТОВ «Інтеграліті Інвест» Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві;

скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності ТОВ «Інтеграліті Інвест» на нерухоме майно: від 15.11.2013 № 7969134, від 25.12.2013 № 9526148, від 25.12.2013 № 9526128, від 25.12.2013 № 9526096, від 25.12.2013 №9526120;

визнано відсутність в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Земконтракт», ТОВ «Лігабуд», ТОВ «Срібна затока», ТОВ «Сателін», ТОВ «Провін», ТОВ «Інтеграліті Інвест», ТОВ «Башта-2» та ТОВ «ФК «Індекс-Груп» права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею 22,2526 га, кадастровий номер :90:371:0019; АДРЕСА_1, площею 5,3893 га, кадастровий номер :90:371:0041; АДРЕСА_1, площею 0,6522 га, кадастровий номер :90:371:0043; АДРЕСА_1, площею 30,5199 га, кадастровий номер :90:371:0020; АДРЕСА_1, площею 0,2402 га, кадастровий номер :90:371:0026; АДРЕСА_1, площею 2,5 га, кадастровий номер :90:371:0161; АДРЕСА_1, площею 0,69 га, кадастровий номер :90:371:0162; АДРЕСА_1, площею 0,69 га, кадастровий номер :90:371:0163; АДРЕСА_1, площею 1 га, кадастровий номер :90:371:0167; АДРЕСА_1, площею 8 га, кадастровий номер :90:371:0166; АДРЕСА_1, площею 13,2399 га, кадастровий номер :90:371:0164; АДРЕСА_1, площею 4,4 га, кадастровий номер :90:371:0165; АДРЕСА_1, площею 14, 6199 га, кадастровий номер :90:371:0169; АДРЕСА_1, площею 0,75 га, кадастровий номер :90:371:0172; АДРЕСА_1, площею 0,6901 га, кадастровий номер :90:371:0173; АДРЕСА_1, площею 12,2861 га, кадастровий номер :90:371:0174; АДРЕСА_1, площею 0,8937 га, кадастровий номер :90:371:0175 загальною вартістю за нормативною грошовою оцінкою 107148652,55 грн.

Разом з тим, постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 в частині визнання недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 про надання земельних ділянок ОКЖК «Котміст», державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274, а також визнання відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, залишено без змін. Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що спірні земельні ділянки розташовані у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та низької заплави (заплавної тераси) річки Дніпро, входять у межі зони охоронюваного ландшафту, мають правовий статус об`єктів з обмеженою оборотоздатністю, є землями природно-заповідного і водного фондів, які за імперативною вказівкою законодавця не можуть передаватися із комунальної у приватну власність із виникненням у них приватного володільця.

Задовольняючи частково позовні вимоги, зобов'язуючи відповідача повернути спірну земельну ділянку в комунальну власність, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та заплави р. Дніпро, є землями природно-заповідного фонду та надання їх у приватну власність заборонено відповідно до вимог чинного законодавства України. Разом з тим, спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності територіальної громади міста Києва на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км. Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва», яке визнане судовими рішеннями недійсним. Таким чином, у територіальної громади міста Києва не було волі на вибуття спірних земельної ділянки з її власності.

Суд вказав, що відповідач ОСОБА_1 не мала перешкод у доступі до законодавства й у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки, проявивши розумну обачність, могла і повинна була знати про те, що ділянки перебувають у межах прибережної захисної смуги та в зоні охоронюваного ландшафту, а тому вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить під обґрунтований сумнів добросовісність відповідача під час набуття земельної ділянки у власність. За таких обставин повернення спірних земельних ділянок від ОСОБА_1 у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради не порушуватиме принцип пропорційності втручання в її право власності. Позов заступника Генерального прокурора Стрижевської А.А. в інтересах держави в особі Київської міської ради є негаторним, а відтак, заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки до негаторних позовів позовна давність не застосовується.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 13,14 Конституції України).

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (стаття 19 ЗК України).

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Відповідно до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Аналогічний зміст має частина перша статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись із комунальної у приватну власність (пункт «в» частини четвертої статті 83 ЗК України).

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (частина перша статті 58 ЗК України, стаття 4 ВК України).

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об'єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації об'єктів водного фонду, виконують певні захисні функції.

У справі, яка переглядається, встановлено, що спірна земельна ділянка знаходяться в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків» та заплави річки Дніпро, що підтверджується інформаційною довідкою від 13 липня 2020 року № 01-03/110, складеною завідувачем сектору геоморфології Інституту географії НАН України кандидатом географічних наук Спицею P. O., висновком щодо визначення відповідності (невідповідності) розташування території земельних ділянок до території зони охоронюваного ландшафту міста Києва від 05 серпня 2020 року, складеним спеціалістом у сфері архітектури і містобудування Корольонок С. С., та картографічними матеріали із відповідними схематичними позначеннями.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги, що спірна земельна ділянка не належать до земель природно-заповідного фонду є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги, що суд ухвалив рішення на підставі неналежних доказів, поданих з порушенням порядку їх подання, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (статті 77 - 79 ЦПК України).

З матеріалів справи випливає, що 16 листопада 2022 року прокурор подав заяву про доповнення підстав позову, з додатками на підтвердження додаткових підстав.

За змістом статті 49 ЦПК України до заяви про змін предмета або підстав позову додаються докази на підтвердження таких вимог, разом з доказами направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, тому посилання на те, що позивач не дотримався порядку подання доказів є безпідставним.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи, викладені в скарзі, що висновок щодо визначення відповідності (невідповідності) розташування території земельних ділянок до території зони охоронюваного ландшафту міста Києва від 05 серпня 2020 року складено на підставі рішення Київської міської ради від 16 липня 1979 року № 920 (зі змінами від 17 травня 2002 року), яке не було актуальне на час проведення дослідження, оскільки це рішення було (і зараз є) чинним, не скасоване, не змінене, не визнане незаконним.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України.

Статті 387, 392 ЦК України передбачають такі способи захисту права власності, як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу

У постановах від 23 листопада 2021 року у справі, № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц, провадження № 14-740цс19, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, провадження № 14-473цс18, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду, тобто на вказану вимогу не поширюється позовна давність.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор подав віндикаційний позов, а тому суд не мав права розглядати його як негаторний, спростовуються відповідно до наявної в матеріалах справи заяви про зміну підстав позову.

Суд першої інстанції, правильно визначившись з характером позову, встановивши факт знаходження спірної земельної ділянки в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків», що перебуває у комунальній власності та її належність до земель водного фонду, обґрунтовано виходив із того, що заступник Генерального прокурора, змінюючи підстави позову, по суті пред`явив негаторний позов та просив витребувати земельну ділянку у комунальну власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради з посиланням на статті 152 ЗК України та 391 ЦК України, а тому враховуючи, що негаторний позов можна заявляти впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця земельних ділянок, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, керуючись правом, передбаченим частиною третьою статті 49 ЦПК України, змінив підстави позову, в результаті чого обрав ефективний спосіб захисту порушеного права.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотримання вимог матеріального та процесуального права, в межах позовних вимог, на підставі належних та допустимих доказів, а відтак підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Максименко Людмили Сергіївни - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішеннязазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 березня 2024 року.

Головуючий: Судді: