Провадження № 2-з/161/26/24
У Х В А Л А

04 грудня 2024 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., при секретарі Дмитроці Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі до відкриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, мотивуючи тим, що він має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними.

Вказує, що ним згідно договору купівлі-продажу від 22.12.2024 року набуто у власність квартиру , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що оскільки певний період проживає за кордоном, то ним було видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 на представництво його інтересів в Україні.

Разом з тим, в листопаді 2024 року йому стало відомо, що 09.01.2024 року ОСОБА_2 без його згоди заволоділа належною йому квартирою та уклала договір її купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_3 , який в той же день подарував квартиру ОСОБА_2 .

Вважає, що відповідачі шляхом укладення фіктивних договорів позбавили його права власності на квартиру та з метою унеможливлення подальшого відчуження нерухомості виникла необхідність у поданні заяви про забезпечення позову.

У зв`язку з чим, в порядку забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру загальною площею 67.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 з метою подальшого виникнення істотних перешкод чи труднощів при виконанні судового рішення при задоволенні позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову - є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачами можуть вчинятися дії стосовно відчуження вказаного нерухомого майна, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а тому, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

А тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру загальною площею 67.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити стягувачу, боржнику, а також відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання та про її результати повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Стягувач: ОСОБА_1 ; 44425, Волинська область, Ковельський район, с. Смоляри, РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк