Справа №522/4481/24
Провадження №2-о/522/246/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

До суду 26.03 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_1 від 10.08.1986 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 05.02.2024 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії за віком, проте 09.02.2024 року йому було видане рішення про відмову у призначенні пенсії №59, оскільки на титульній сторінці трудової книжки серія НОМЕР_1 від 10.08.1986 року, по батькові заявника зазначено « ОСОБА_2 » (російською мовою), а в паспорті громадянина України його по батькові зазначено « ОСОБА_3 » (російською мовою). У звязку з розбіжностями у написанні його по батькові, ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з зазначеною заявою.

Матеріали заяви суддя отримала 27.03.2023 року.

Ухвалою суду від 29.03.2024 року заява була залишена без руху, недоліки заяви були усунуті представником заявника 03.04.2024 року та 08.04.2024 року.

Зазначені заяви суддя отримала 04.04.2024 року та 09.04.2024 року відповідно.

Ухвалою суду від 12.04.2024 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 13.05.2024 року.

У судове засідання призначене на 13.05.2024 року сторони не з`явилися, представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного Фонду України в Полтавській області 30.04.2024 року на адресу суду поштою надала пояснення, в яких вирішення заявлених вимог ОСОБА_1 залишила на розсуд суду, справу просила розглядати за відсутністю представника Управління.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 23.05.2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 10.08.1986 року, виданої Міністерством газової промисловості Одеська ділянка ПВ «Союзенергогаз», на титульній сторінці у графі по батькові заявника зазначено російською мовою « ОСОБА_1 ) (а.с.8, 34).

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 15.01.1996 року, по батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , російською мовою зазначено « ОСОБА_1 » (а.с.6, 32).

05.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області з заявою про призначення йому пенсії за віком.

Відповідно до довідки Головного управлення Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09.02.2024 року за №ПС 59 про попередню перевірку документів для призначення пенсії за віком та Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09.02.2024 року за №59 про відмову у призначені пенсії, стаж заявника станом на 09.02.2024 року складає 22 роки 5 місяців 01 день. Заявнику відмовлено у призначені пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме, в страховий стаж не враховані періоди роботи по трудовій книжці серія НОМЕР_1 від 10.08.1986 року, оскільки на титульній сторінці по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 » (а.с.10, 12, 36, 38).

ОСОБА_1 в позові зазначив, що виправити помилку в досудовому порядку не є можливим, а тому для встановлення належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1964 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_1 ), у подальшому для отримання пенсії за віком, був змушений звернутися до суду з відповідною заявою про становлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів №637 від 12.08.1993 року з наступними змінами, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

У рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року по справі №420/25697/23 зазначено, що «На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця».

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З копії трудової книжки суд вбачає, що заявник вперше був працевлаштований 05.08.1986 року до Міністерством газової промисловості Одеська ділянка ПВ «Союзенергогаз» на посаду інженера (Наказ №51-к від 01.08.1986 року), та 10.08.1986 року була заведена трудова книжка (а.с.8-9).

Таким чином вбачається, що працедавець на час розгляду даної справи вже не існує, оскільки таке підприємство існувало до 24.08.1991 року до створення України.

Тобто, заявник не має можливості самостійно виправити описки (по батькові) у своїй трудовій книжці.

Зазначені обставини позбавляють заявника у призначенні та отриманні пенсії з урахуванням трудового стажу, вказаного у цій трудовій книжці.

Дійсно, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії заявнику.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, встановлення вказаних фактів має для заявника юридичне значення та від цього залежать його майнові права, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, ч.1 ст.223, ст.247, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (м.Одеса, вул.Гоголя, 34), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 року, виданої російською мовою на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2024 року.

Суддя Л.В. Домусчі