Справа № 301/3783/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,114 га, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_3 . Згідно заповіту, спадкодавець заповіла все своє майно дітям позивачці ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не має. До складу спадщини входять:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,114 га, кадастровий номер :04:001:0022, що розташована в АДРЕСА_1 та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №033191 від 30.06.2003 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належали ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 від прийнятті спадщини за матір`ю відмовився на користь своєї сестри позивачки ОСОБА_1 . Позивачка спадщину прийняла, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні на нього правовстановлюючі документи, а оригінал правовстановлюючого документа на землю втрачено. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 13.11.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 48,52).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 51,53).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 55-56).

Згідно виписки з погосподарської книги Кам`янської сільради за 2016-2021 роки, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32). Житловий будинок збудований у 1974 році на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,07 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.35-39).

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №033191 від 30.06.2003 року, ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_2 , є власником земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,299 га (ділянка № НОМЕР_1 площею 0,119 га та ділянка № НОМЕР_2 площею 0,18 га), що розташовані АДРЕСА_2 (а.с.33). Згідно відмітки в Державному акті, 18.07.2014 року земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,18 га була відчужена на підставі договору дарування.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,114 га, кадастровий номер :04:001:0022, що розташована в АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 (а.с.34, 55-56).

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 11.11.2024 року, вартість житлового будинку та земельної ділянки площею 0,114 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , становить 119988 грн. (а.с.40).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 07.05.2021 року (а.с.18).

Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори 05.04.1998 року, ОСОБА_3 все своє майно заповіла дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.19). Заповіт не скасований і не змінений. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_3 , не має.

Спадкоємець за заповітом позивачка ОСОБА_1 , на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому є такою, що відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, прийняла спадщину за матір`ю (а.с.20,21,31).

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом - відповідач ОСОБА_2 (змінив прізвище та ім`я з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , а з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.24-28), на день відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, із заявою в порядку ст. 1269 ч.1 ЦК України у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріуса не звертався, тому є такими, що відповідно до ст. 1272 ЦК України, не прийняв спадщину за матір`ю. ОСОБА_2 подав заяву, в якій відмовився від прийняття спадщини за матір`ю на користь своєї сестри позивачки ОСОБА_1 (а.с.29-30).

Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадковані за матір`ю будинок та земельну ділянку, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні на нього правовстановлюючі документи, а оригінал правовстановлюючого документу на землю втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Громада села Сільце входить до об`єднаної територіальної громади Кам`янської сільської ради Берегівського району (раніше Іршавського району).

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно відомостей з погосподарської книги села та копії державного акту на право власності на землю власником майна була мати позивачки, єдиним спадкоємцем за заповітом якої є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1225, 1233, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,114 га, кадастровий номер :04:001:0022, що розташована в АДРЕСА_1 , та належала ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських