Справа № 535/250/24
Провадження № 2/535/320/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Шолудько А.В., за участі: секретаря судового засідання Мальцевої С.М., прокурора ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №535/250/24 за позовом Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_2 про конфіскацію земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області Євген Коваль звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_2 , в якому просив конфіскувати у власність держави належну ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :00:005:0258, площею 2,5229 га, розташованої на території Котелевської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідач ОСОБА_2 , який є громадянином російської федерації, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув право власності на 1/2 частку вказаної вище земельної ділянки. Право власності відповідача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.04.2015. Посилаючись на те, що отримана ОСОБА_2 у приватну власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення добровільно ним, як іноземцем, не відчужена протягом встановленого законодавством України однорічного строку, позивач просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, належну ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5229 га, кадастровий номер :00:005:0258, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської територіальної громади Полтавського району Полтавської області. Позивач також просить стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної прокуратури понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3028,00 грн.

Прокурор Скиба Д.І. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позов із підстав викладених у позові.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до суду не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.60). Від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 12.04.2024 надійшли до суду письмові пояснення в яких позовні вимоги заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.40-48).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не подавав. Відповідач відзив до суду не подавав.

Щодо повідомлення про судовий розгляд справи відповідача громадянина російської федерації ОСОБА_2 , місце проживання якого зареєстровано на території російської федерації, суд виходить з наступного.

У ст. 496 ЦПК України визначено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також вручення документів, в тому числі на території російської федерації, регулюється Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах вчиненої від імені України у м. Мінськ, 22.01.1993, та ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, а також Протоколом до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР.

Разом з тим, у зв`язку з повномасшабною військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан, який діє до сьогодні.

За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією російської федерації проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Відповідно до Закону України від 01.12.2022, який набрав чинності 23.12.2022, для України зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 та Україна вийшла з цих Конвенції та Протоколу.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 21.03.2022 № 25814/12.1.1/32-22 "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Міністерство юстиції України листом від 06.10.2022 № 91935//12.1.1 щодо вручення судових документів резидентам російської федерації в порядку ст. 8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією МЗС України (лист від 03.10.2022 №71/14-500-77469) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території російської федерації та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади російської федерації за посередництва третіх держав також не здійснюється.

Відтак, передача будь-яких документів компетентним органам російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України від 31.10.2022 вих. № 100817/98748-22-22/12.1.3).

У позовній заяві відсутні відомості про засоби зв`язку з відповідачем ОСОБА_2 телефоном чи інформація про адресу електронної пошти відповідача.

Враховуючи вказане вище, відповідача ОСОБА_2 , який є громадянином російської федерації та місце проживання якого зареєстровано на території російської федерації, було повідомлено про судовий розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи доказами, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 389 (бланк серії НАМ 468381) від 08.04.2015, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отримав 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0258, площею 2,5229 га, розташованої на території Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.61).

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 , 08.04.2015 зареєстровано право спільної часткової власності, а саме 1/2 частки на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0258, площею 2,5229 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22, номер відомостей про речове право 9325362 від 08.04.2015 (а.с.13-14).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином рф, паспорт громадянина РФ, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 10.12.2002, управлінням внутрішніх справ Заводського району м. Саратова, країна громадянства: російська федерація, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області за вих.№9330-23 від 21.12.2023, відомості щодо отримання ОСОБА_2 громадянства України, документування посвідками на тимчасове або постійне проживання на території України, відсутні (а.с.24)

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України /далі - ЗК України/ земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно з статтями 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб.

Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Відповідно до п. "в" ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини.

Згідно з п. "а" ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать зокрема сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , будучи громадянином російської федерації, 08.04.2015 зареєстрував своє право приватної власності на набуту у порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:005:0258, площею 2,5229 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, та після державної реєстрації свого права власності у порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України протягом року і по день розгляду справи судом не відчужив цю земельну ділянку.

Згідно з пунктом "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте такі положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", від 11 березня 2003 року "Новоселецький проти України", від 1 червня 2006 року "Федоренко проти України"). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2024 заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області Коваль Євген звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, як до уповноваженого органу щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, із запитом щодо вжиття заходів з приводу звернення до суду із позовом про конфіскацію у власність держави належної зокрема відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки (а.с.16-19).

З наявної у матеріалах справи відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області за вих.№2339-24 від 25.03.2024 на вказаний вище запит прокуратури вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не вжито заходів щодо конфіскації земельної ділянки та повідомлено прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору, як причину невжиття таких заходів, при цьому не заперечувало з приводу вжиття прокуратурою заходів щодо звернення з позовною заявою до суду з вказаного питання (а.с.20-21).

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, самостійно не реалізувало процесуальне право на подання позову про конфіскацію земельної ділянки, то наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи іноземним громадянином, а саме громадянином російської федерації, у порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, після реєстрації 08.04.2015 права приватної власності на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення протягом року з цього часу та по день розгляду справи судом не відчужив цю земельну ділянку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належну відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5229 га, кадастровий номер :00:005:0258, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної прокуратури понесені судові витрати у справі у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_2 про конфіскацію земельної ділянки задовольнити повністю.

Конфіскувати у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належну ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :00:005:0258 площею 2,5229 га, розташовану на території Котелевської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул.1100 річчя Полтави, 7, р/р № UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Диканська окружна прокуратура Полтавської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 64-а, селище Диканька Полтавської області, в інтересах Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (місцезнаходження: вул. Уютна, 23, м. Полтава, ).

Відповідач ОСОБА_2 мешканець: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 22.05.2024.

Суддя А.В. Шолудько