Справа № 301/687/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

28 листопада 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Естінко Тетяна Емілівна, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року у складі судді Даруди І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення безособового безстрокового безоплатного земельного сервітуту,

в с т а н о в и в :

У проваджені Закарпатського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Естінко Тетяна Емілівна, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення безособового безстрокового безоплатного земельного сервітуту.

26 листопада 2024 року до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити ОСОБА_2 та іншим особам проводити підготовчі земельні або будівельні роботи на земельній ділянці довжиною 25,4 м. в межах літер В-Г-Д, ширина якого складає 3,5 м. згідно ДБН, загальна площа якого складає 88,9 м.кв. згідно висновку експерта від 10.05.2024 року за №Е-16-24, для проходу та проїзду з АДРЕСА_1 до дворогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 на земельній ділянці за кадастровим номером :12:001:0118, через земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0279, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що ОСОБА_2 встановила на земельній ділянці огорожу, яка повністю унеможливлює доступ до дворогосподарства ОСОБА_1 , члени родини якого потрапляють до свого будинку через чужі городи, що підтверджується актом про обстеження земельної ділянки, складного постійною комісією Іршавської міської ради із вирішення земельних спорів 04 жовтня 2024 року. Зазначає, що станом на день подання вказаної заяви на земельну ділянку, щодо частини якої іде спір про встановлення сервітуту, завезено гравій, пісок та ОСОБА_2 підшукується будівельна бригада для проведення будівництва, що зробить рішення суду, у разі набрання ним законної сили, неможливим до виконання. Стверджує, що іншого шляху доступу до дворогосподарства для ОСОБА_1 не існує.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Згідно з ч.1 п. 1-10 та ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив встановити безособовий безстроковий безкоштовний земельний сервітут на частину земельної ділянки площею 0,16 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , за лінійними розмірами визначених нею меж користування земельною ділянкою за годинниковою стрілкою по зовнішньому периметру: 3,5 х 1,6 х 56 метрів, площею 0,0144 га, яка становить частину від загальної земельної ділянки площею 0,16 га.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується договором дарування цього будинку від 06 серпня 2009 року, право власності на який зареєстровано за останнім Іршавським БТІ 12 серпня 2009 року.

Власником суміжної земельної ділянки є сестра ОСОБА_1 - відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , дід сторін спору, побудував житловий будинок, який подарував сину ОСОБА_1 , на частині земельної ділянки своїх батьків з їх дозволу. Для проїзду до вулиці, за життя батьків сторін спору, сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користувались частиною двору ОСОБА_2 , оскільки іншого шляху до будинку ОСОБА_1 не існує.

Вказує, що після смерті батьків сторін ОСОБА_2 , достеменно знаючи про відсутність будь-якого іншого шляху щодо під`їзду до домогосподарства ОСОБА_1 стала чинити перешкоди у під`їзді до будинку ОСОБА_1 та членам його сім`ї - різними способами перекривала шлях до будинку ОСОБА_1 і на час звернення до суду продовжує чинити перешкоди у користуванні шляхом до будинку.

Таким чином, з поданих позивачем матеріалів вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір щодо встановлення безособового безстрокового безкоштовного земельного сервітуту на частину земельної ділянки площею 0,16 га, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено на користь ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) постійний, безоплатний земельний сервітут довжиною 25,4 м. в межах літер В-Г-Д, ширина якого складає 3,5 м. згідно ДБН, загальна площа якого складає 88, 9 м.кв. згідно висновку експерта від 10.05.2024 року за № Е-16-24, для проходу та проїзду з АДРЕСА_1 до дворогосподарства розташованого по АДРЕСА_1 на земельній ділянці за кадастровим номером :12:001:0118, через земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0279 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_2 ) і розташована по АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову, заявник вказує, що станом на день подання вказаної заяви на земельну ділянку, щодо частини якої існує спір про встановлення сервітуту, завезено гравій, пісок та ОСОБА_2 підшукується будівельна бригада для проведення будівництва, що зробить, на думку заявника, рішення суду, у разі набрання ним законної сили, неможливим до виконання.

Колегія суддів погоджується з такими доводами заявника, оскільки, враховуючи наявний між сторонами спір, який виник у зв`язку з необхідністю користування земельною ділянкою відповідача, проведення будь-яких будівельних робіт (будівництва паркану або інших будівель) на частині земельної ділянки, щодо якої позивач просить встановити земельний сервітут, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовної вимоги про встановлення земельного сервітуту для вільного проходу, проїзду транспортних засобів до належного позивачу нерухомого майна.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, є допустимими і співмірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Апеляційний суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 та іншим особам проводити підготовчі земельні або будівельні роботи на земельній ділянці довжиною 25,4 м. в межах літер В-Г-Д, ширина якого складає 3,5 м. згідно ДБН, загальна площа якого складає 88,9 м.кв. згідно висновку експерта від 10.05.2024 року за №Е-16-24, для проходу та проїзду з вулиці Мічуріна до дворогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 на земельній ділянці за кадастровим номером :12:001:0118, через земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0279, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння та користування особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення.

Інтереси та права відповідача таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті вони будуть скасовані, а у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідач і надалі зможе реалізувати свої права стосовно частини земельної ділянки, щодо якої на цей момент існує спір про встановлення сервітуту.

Керуючись ст. 149-150, ч. 2 ст. 381ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубровська Олена Миколаївна, про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та іншим особам проводити підготовчі земельні або будівельні роботи на земельній ділянці довжиною 25,4 м. в межах літер В-Г-Д, ширина якого складає 3,5 м. згідно ДБН, загальна площа якого складає 88,9 м.кв. згідно висновку експерта від 10.05.2024 року за №Е-16-24, для проходу та проїзду з вулиці Мічуріна до дворогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 на земельній ділянці за кадастровим номером :12:001:0118, через земельну ділянку з кадастровим номером :12:001:0279, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Копію ухвали направити Хустському відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Івана Франка, 1, будинок 6, м. Хуст, 90400, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: