Справа № 201/2416/24
Провадження № 2/202/3442/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з грошових коштів боржника,

В с т а н о в и в :

За визначеною згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2024 року підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська передано цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з грошових коштів боржника.

Дослідивши позовну заяву з додатками, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви 19 грудня 2019 року головним державним виконавцем Амур Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби місто Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Посадською Ольгою Вікторівною, в рамках виконавчого провадження зареєстрованого в АСВП № 51970391 було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 якою, серед іншого, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, серед яких арештованим є картковий рахунок позивача для отримання заробітної плати.

На клопотання про скасування арешту на зазначений рахунок, державним виконавцем запропоновано позивачу сплатити борг, у зв`язку з чим він звернувся до суду із позовною заявою про зняття арешту з грошових коштів боржника.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є боржником у відкритому виконавчому провадженні № 51970391, а отже не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки чинне законодавство передбачає іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20, згідно з якою такі вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України, тому такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 зазначено, що позивач як особа, яка є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 186, 258, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною завою ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з грошових коштів боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Маринін