БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2473/24
провадження № 2/361/3148/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , починаючи з 30.07.2010 до досягнення дитиною повноліття, а також з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи з 30.07.2010 до досягнення дитиною трьох років. Наразі з ОСОБА_2 , відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року, яким змінено спосіб стягнення аліментів, стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Крім присуджених судом аліментів, додаткових коштів відповідач не надає, тому всі витрати на утримання сина позивач несе самостійно. Так, сину сторін ОСОБА_3 у 2021 році встановлено діагноз: вроджена вада розвитку хребта, не пов`язана зі сколіозом, не уточнена вроджена лійкоподібна деформація грудної клітки 2 ст., двубічна поперекова плоскостопість. ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства та має вроджену хронічну двобічну сенсорононевральну, приглухуватість. У період з 29.05.2023 по 05.06.2023 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в ДУ «ITO HAMH України», проведено операцію елевація грудини та ребер за NUSS. У зв`язку з цим, позивачем понесено витрати на придбання комплекту для хірургічного лікування ЛДГК на суму 93 040 грн. Крім того, позивач понесла витрати на придбання ліків, ортопедичного взуття, (кросівок, тапочок, туфель), батарейок до слухового апарату, канцелярії, шин для велосипеда, рюкзака, проведення вакцинації сина та відвідування лікарів. Загальний розмір додаткових витрат складає 123 862 грн. 20 коп. Всі вказані витрати оплачені за рахунок позивача. Натомість, відповідач відмовляється добровільно брати участь у додаткових витратах на сина. Враховуючи викладене, з урахуванням обопільного обов`язку батьків утримувати дитину, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 61 931 грн. 10 коп. додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 43).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказував на те, що працює в ДСНС пожежником-рятувальником, отримує орієнтовно 18 200 грн. на місяць. Також зазначав, що лікування дитини ОСОБА_3 згідно листа ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» № 254 від 07 травня 20254 року, здійснювалося за бюджетні кошти в межах фінансування установи.

Обставини справи, що встановлені судом

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2011 року шлюб між ними розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 липня 2009 року Виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Батьком у свідоцтві записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 9).

З копії виконавчого листа № 2-4517/2010, виданого 27 жовтня 2010 року Броварського міськрайонного суду Київської області, видно, що на підставі рішення суду від 27 вересня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , починаючи з 30.07.2010 до досягнення дитиною повноліття, а також з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., починаючи з 30.07.2010 до досягнення дитиною трьох років (а.с. 11).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ухвалено стягувати із часу набрання судовим рішенням законної сили з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, а саме по 1 200 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на місяць до досягнення цією дитиною повноліття.

На даний час з відповідача ОСОБА_2 , відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року, яким змінено спосіб стягнення аліментів, стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-17).

ОСОБА_3 , 2009 року народження, є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 01 лютого 2022 року (а.с. 10).

Згідно довідки, виданої 05 травня 2023 року ДУ «ITO HAMH України», 29 травня 2023 року ОСОБА_3 проведено операцію - елевація грудини та ребер за NUSS (а.с. 19).

Згідно листа ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» № 254 від 07 травня 20254 року, лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснювалося за бюджетні кошти в межах фінансування установи, в яке не входить закупка дороговартісних виробів, мателофіксаторів, тощо.

Позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на придбання комплекту для хірургічного лікування ЛДГК на суму 93 040 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 232159 від 26 травня 2023 року, платіжною інструкцією від 26 травня 2023 року та квитанцією від 29.05.2023 (а.с.20-21).

Також, згідно чеку № 12398 від 30.05.2023 ОСОБА_1 понесла витрати на придбання ліків на суму 4600 грн. (а.с. 22).

Відповідно до квитанцій ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» серії 12 АААМ № 725895 від 05 травня 2023 року та серії 12 АААМ № 726966 від 29 травня 2023 року, здійснено оплату наданих медичних послуг та консультації на загальну суму 2 200 грн. (а.с. 23).

Крім того, з наданих позивачем копій квитанцій від 06.06.2023, від 10.11.2022, 22.06.2023, 05.06.2023 та від 13.06.2023 видно, що позивачем придбано ліки на загальну суму 541, 88 грн. (а.с. 24).

Відповідно до квитанцій від 03.10.2023, 06.08.2023 та 18.09.2023 ОСОБА_1 сплачено за ліки суму в загальному розмірі 1685,20 грн.

Згідно копій консультативних висновків медичного центру «Полі Клініка» від 10 квітня 2023 та 10 жовтня 2023 року ОСОБА_3 зроблено дві вакцинації. Вартість вакцини «Градасил» становила 11 200,00 грн., сплачена відповідно до квитанції від 30.03.2023, консультація педіатра становила 590 грн., сплачена згідно квитанції від 10 жовтня 2023 року (а.с. 25-28).

Відповідно до акту наданих послуг № LM-1 від 14 червня 2023 року сплачено 600 грн. за консультацію дерматоонколога, проведення дерматоскопії в медичному центрі «Клінічна академія лазерної медицини» (а.с. 29-30

З копії рахунку від 05 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 3250 грн. за придбання ортопедичних кросівок, тапочок, туфель для сина (а.с. 31).

Відповідно до квитанції від 02 березня 2023 року вартість батарейок в слуховий апарат сина становила 800 грн. (а.с. 33).

З матеріалів справи видно, що 06.08.2023 ОСОБА_1 придбала рюкзак підлітковий вартістю 1 200 грн.; 06.08.2023 - канцелярію на суму 942 грн.; 16.03.2023 дві одиниці покришок та сідло на велосипед загальною вартістю 2 900 грн. (а.с. 34).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналізуючи дану норму, суд при розгляді справи виходить з того, що до додаткових витрат закон відносить витрати, не пов`язані з повсякденним звичайними витратами на проживання, харчування, одяг, та інше, що пов`язане із забезпеченням життєвих потреб, на які стягуються аліменти на утримання дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (аліменти). У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 р. у справі №6-1489цс17.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що нею понесені додаткові витрати в сумі 123 862, 20 грн., зокрема, витрати на придбання комплекту для хірургічного лікування, ліків, ортопедичного взуття, батарейок до слухового апарату, канцелярії, шин для велосипеда, рюкзака, проведення вакцинації сина та відвідування лікарів. Половину вказаної вище суми додаткових витрат, а саме у розмірі 61 931 грн. 10 коп., остання просить стягнути з відповідача.

Так, враховуючи, що обидва батьки є працездатними і не мають таких обставин, які б вказували на неплатоспроможність кожного з них, чи які б давали підстави для зменшення участі одного з батьків у порівнянні з участю іншого, а також беручи до уваги те, що саме на позивача покладається обов`язок довести позовні вимоги та всі обставини, на які вона посилається, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, за вирахуванням вартості витрат, пов`язаних з повсякденними звичайними витратами, спрямованими на забезпечення життєвих потреб дитини, а саме: рюкзака, деталей до велосипеда та канцелярії.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення додаткові витрати на дитину у розмірі 59410, 10 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 185, 192 СК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 280-284, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 59 410 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста десять) гривень 10 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Суддя Наталія ПЕТРИШИН