Справа № 544/1196/22
пров. № 2/544/16/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ступніка С.В. (діє на підставі ордера серія ВІ 1111553 від 08.11.2022),

представника третьої особи ОСОБА_2 (діє на підставі внесених відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по АДРЕСА_1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна інспекції архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який було уточнено 22.11.2022, посилаючись на те, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 24 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області (реєстр. №1250) вона є власником квартири АДРЕСА_2 . У відповідності до договору купівлі-продажу від 03 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області (реєстр. №1311) ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . У відповідності до договору купівлі-продажу від 24 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області (реєстр. №1251) позивач є власником земельної ділянки площею 0,0075 га, в т.ч. за земельними угіддями, гектарів: капітальна - 0,0028; прибудинкова територія - 0,0047; розташовану за адресою АДРЕСА_4 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :50:024:0274. У відповідності до договору купівлі-продажу від 11 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області (реєстр. №665) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0081 га, в т.ч. за земельними угіддями, гектарів: малоповерхова забудова - 0,0034; малоповерхова забудова - 0,0047; розташовану за адресою АДРЕСА_5 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :50:024:0295. Позивач звернулась до Пирятинської міської ради Полтавської області з заявою зі всіма необхідними додатками про видачу їй містобудівних умов та обмежень забудови належних їй земельних ділянок (кадастрові номери :50:024:0274 та :50:024:0295) на об`єкт будівництва Реконструкція квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 , проте їй було відмовлено у відповідності до ч.4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У межах належних їй земельних ділянок (кадастрові номери :50:024:0274 та :50:024:0295) вона здійснила добудову до квартири АДРЕСА_3 площею 81,7 кв.м. Проте попередньо забудовником не було отримано дозвіл на виконання робіт у Державній інспекції архітектури та містобудування України. 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала декларацію про готовність до експлуатації збудованого об`єкта. Згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Державною інспекцією архітектури та містобудування України у прийнятті в експлуатацію збудованої ОСОБА_3 прибудови відмовлено, мотивуючи тим, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане лише за рішенням суду. Звітом про проведення технічного обстеження, проведеним експертом ПП «Бюро послуг і консультацій», встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації самочинно зведеної позивачем споруди. У зв`язку з викладеним позивач просить визнати за нею право власності на реконструйовані шляхом об`єднання та добудови квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 .

06 грудня 2022 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної інспекції архітектури та містобудування України до суду надійшло пояснення, у якому останній зазначив, що на адресу ДІАМ 22.11.2022 надійшла заява про уточнення (збільшення) позовних вимог. ДІАМ ознайомилась зі змістом уточненої позовної заяви про визнання права власності на реконструйовані шляхом об`єднання та добудови квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 , не погоджується з нею та надає наступні заперечення. Оскільки стіна як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, на будівництво прибудови до несуче- огороджувальної стіни потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку. Крім того, згідно листа Мінрегіонбуду від 20.12.2010 р. № 22-22/3622/0/6-10 «Щодо тлумачення деяких термінів нормативних документів» несучі конструкції сприймають як основні навантаження (власну масу, масу устаткування, людей, снігу, напір вітру, тиск грунту на підземні частини будинку або споруди тощо) і передають їх на основу, а огороджувальні конструкції - це будівельні конструкції, що обмежують об`єм будівлі або споруди та призначені для захисту приміщень від температурних дій, вітру, вологи, шуму, радіації тощо. Внаслідок проведеної реконструкції квартири (збудованої прибудови) змінюються її геометричні форми та зовнішній фасад будинку, який було спроектовано за певними архітектурно-планувальними завданнями, що складають єдиний системний характер для всього будинку. Відповідно до розділу 3 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає, зокрема, поліпшення умов експлуатації та проживання, зміну основних техніко-економічних показників відноситься до реконструкції. Тобто, прибудова площею 81,7 км.м. до квартири багатоквартирного житлового будинку є реконструкцією, оскільки призводить до зміни геометричних розмірів об`єкту. Оскільки відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» до будівництва належить нове будівництво, реконструкція, реставрація та капітальний ремонт об`єкта архітектури, реконструкція існуючих будівель і споруд в цілому або їх окремих частин, в тому числі, квартир, є видом будівництва та повинна здійснюватися відповідно до проектної документації. Процедуру розроблення проектної документації на будівництво об`єкта, оформлення документів на виконання будівельних робіт визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-УІ та «Порядком виконання будівельних робіт», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466. Проектна документація на реконструкцію приміщень в існуючому багатоквартирному житловому будинку повинна відповідати вимогам державних будівельних норм, нормативним вимогам державних наглядових органів із забезпечення стійкості будівель, надійності їх експлуатації, протипожежної безпеки, екологічних та санітарно-гігієнічних правил і норм.

Згідно з вимогами пункту 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління. Одночасно, зазначеним пунктом визначено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку. Таким чином, добудова прибудов до квартир житлового будинку можлива тільки у складі проектних рішень реконструкції його фасаду в цілому, які повинні не порушувати зовнішній архітектурний вигляд будівлі. Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Із змісту статті випливає, що для того, щоб будівництво не було самочинним, необхідною є наявність таких вимог: земельна ділянка повинна бути відведена для зведення житлового будинку, будівлі, споруди або іншого нерухомого майна; повинен бути належним чином оформлений дозвіл на забудову або належно затверджений проект; при забудові не були здійснені істотні порушення будівельних норм і правил. При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038- VI), а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34,37 цього Закону).

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. ОСОБА_3 зверталася до Державної інспекції архітектури та містобудування України з заявою про реєстрацію Декларації про готовність до експлуатації об`єкта за рішенням суду. Дану заяву було повернуто позивачці на доопрацювання, оскільки нею не було долучено рішення суду про визнання права власності на самочинну прибудову. Право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту державної реєстрації права.

Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 р. у справі № 910/10987/18). З цього випливає, що у Позивачки відсутні, як документи, які надають право виконувати будівельні роботи, так і документи, що засвідчували б прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Обов`язкова наявність даних документів передбачена статтями 27, 29- 31, 39 Закону № 3038-VI. Отже, законодавством не передбачено можливості звернення до суду з вимогою про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не прийнято у встановленому законом порядку до експлуатації. У такому випадку об`єкт незавершенного будівництва ще не набув статусу нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Згідно відомостей, які містяться в Реєстрі (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result; ) ОСОБА_2 є підписантом ДІАМ та діє виключно в судах України без доручення керівника з правом подання позовів, заяв та клопотань, відзиву, відповіді на відзив, заперечення, апеляційних та касаційних скарг, посвідчення копій документів, без права укладення мирової угоди та визнання позову. Отже, наявність відповідного запису у Реєстрі є належним і достовірним підтвердженням того, що ОСОБА_2 є уповноваженою особою на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені ДІАМ в судах України у розумінні статті 62 ЦПК України. Враховуючи викладене, посить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Пирятинської міської ради Полтавської області, третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання права власності на нерухоме майно. Залишити судові витрати за позивачем.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві про уточнення позовних вимог. Додатково зазначив, що в класичному вигляді приміщення є одноповерховим будинком, який межує із сусідами або ж однією стіною, вбо ж взагалі не оркається ні горищем ні іншими якимись спільними приміщеннями. Щодо посилання на неможливість застосуваня з точки зору представника третьої особи ст. 376 ЦК України і згаданої судової практики, яка відсилає до ст. 383 цього Кодексу, зазначив, що ч. 2 ст. 383 передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Наразі взагалі судовий експерт, з виїздом на місце, визначала чи є якісь такі порушення чи вони відповідають нормам, в тому числі і будівельним, і чи порушують вони права інших осіб, чи відповідають санітарно-технічним та іншим власне вимога. Таких порушень не встановлено. Позиція відповідача Пирятинської міської ради не містить заперечень, зауважень, і первісно при наданні заперечень щодо видачі дозволу і щодо введення в експлуатацію, не містить жодних посилань на порушення у тому числі генерального плану чи планів забудови. Сама добудова фактично розміщена на подвір`ї будинку на земельній ділянці належній ОСОБА_1 і наближена до більшого об`єкту нерухомості, сусіднього, який також належить позивачу. Таким чином, представник рахує, що радикальні порушення не відбулися позивач здійснила поліпшення свої умов даною реконструкцією та добудовою.

Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду надісав заяву у якій просив справу слухати без його участі. При рогляді справи покладався на розсуд суду.

Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної інспекції архітектури та містобудування України у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових поясненнях від 06.12.2022.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу серія НМК 632932 від 24 листопада 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. (реєстр. № 1250) (а.с. 7-9).

У відповідності до договору купівлі-продажу серія НМК 632982 від 03 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. (реєстр. №1311) ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 13-15).

У відповідності до договору купівлі-продажу серія НМК 632935 від 24 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. (реєстр. №1251) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0075 га, в т.ч. за земельними угіддями, гектарів: капітальна - 0,0028; прибудинкова територія - 0,0047; розташовану за адресою АДРЕСА_7 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :50:024:0274 ( а.с. 22-24).

У відповідності до договору купівлі-продажу від 11 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. (реєстр. №665) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0081 га, в т.ч. за земельними угіддями, гектарів: малоповерхова забудова - 0,0034; малоповерхова забудова - 0,0047; розташовану за адресою АДРЕСА_5 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :50:024:0295 (а.с. 19-21).

ОСОБА_1 звернулась до Пирятинської міської ради Полтавської області з заявою зі всіма необхідними додатками про видачу їй містобудівних умов та обмежень забудови належних їй земельних ділянок (кадастрові номери :50:024:0274 та :50:024:0295) на об`єкт будівництва Реконструкція квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 . Проте, листом відмолено у видачі містобудівних умов та обмежень на підставі ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з підстав ненадання визначених ч. 3 цього ж Закону документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. У примітці зазначено, що проведено самочинна реконструкція квартири шляхом добудови (а.с. 25-29).

У межах належних їй земельних ділянок (кадастрові номери :50:024:0274 та :50:024:0295) ОСОБА_1 здійснила добудову до квартири АДРЕСА_3 площею 81,7 кв.м. Проте попередньо забудовником не було отримано дозвіл на виконання робіт у Державній інспекції архітектури та містобудування України.

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала декларацію про готовність до експлуатації збудованого об`єкта (а.с. 36-41).

Проте у прийнятті в експлуатацію збудованої ОСОБА_3 прибудови відмовлено, оскільки право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане лише за рішенням суду, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва Державною інспекцією архітектури та містобудування України № ІУ95 від 23.02.2022 (а.с. 35).

Відповідно до наданої суду копії Звіту про проведення технічного обстеження, проведеним експертом ПП «Бюро послуг і консультацій», була встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації самочинно зведеної позивачем споруди (а.с. 45-57).

Відповідно звіту про належну оцінку об`єкту нерухомого майна «1-но кімнатна квартира», що розташована за адресою АДРЕСА_8 , инкова вартість об`єкта оцінки становить 180458 грн, ринкова вартість прибудови (кухня) площею 81,7 кв.м., становить 112 890 грн. (а.с. 58-76).

Відповідно до ст.ст. 55, 41 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 листопада 2022 року та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію пава власності № 233845544 від 24.11.2020 ОСОБА_1 належить земельна ділянка кадастровий номер: :50:024:0274, площею 0,0075 га (том 2 а.с. 9-11).

Відповідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 червня 2021 року та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію пава власності № 261212029 від 11.06.2021 ОСОБА_1 належить земельна ділянка кадастровий номер: :50:024:95, площею 0,0081 га (том 2 а.с. 12-14).

Відповідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав № 322372023 від 09.02.2023 ОСОБА_1 належить земельна ділянка кадастровий номер :50:024:0303 площею 0,0156 га, створена шляхом об`єднання двої земельних ділянок: :50:024:0274; :50:024:95 (том 2 а.с. 7).

Викладене також підтверджується довідкою відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління держнеокадастру у Полтавській області № 454/15-23 від 01.02.2023 (том 2 а.с. 8).

Згідно ч. 3 та ч. 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім того, згідно роз`яснень викладених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України, позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Здійснена самочинно добудова відповідає вимогам державних будівельних норм, порушень інших норм та правил, державних стандартів, при її будівництві судом не встановлено.

Викладене підтверджується висновком експерта № 221 від 28.02.2024 Полтавського відділення Націнального наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл проф. М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України, відповідно якого на момент проведення обстеження реконструйовані ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_9 по об`ємно - планувальному, конструктивному рішенню та в частині санітарно-гігієнічних та протипожежних вимог відповідають вимогам державних будівельних норм та правил. Дефектів та пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку (прогини, тріщини), не встановлено. Технічний стан реконструйованих приміщень - добрий, пошкоджень і деформацій немає, є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту. Конструктивні елементи реконструйованої частини житлового будинку ( квартира АДРЕСА_10 ) та проведена добудова до неї придатні для нормальної експлуатації, в частині забезпечення умов безпечності та надійності. В частині відповідності проведеної реконструкції квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 , містобудівним вимогам (містобудівній документації на місцевому рівні) встановлено, що порядок виконання робіт не відповідає вимогам викладеним в ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.ст. 26, 29, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів та проведення натурного обстеження об`єкту дослідження додатково проведено топографо-геодезичні роботи (том. 1 а.с. 156), забезпечено прибуття учасників по справі, в тому числі і представників відповідача Пирятинської міської ради (а.с. 176) та безперешкодне обстеження об`єкту дослідження по АДРЕСА_4 . Надано загальний план жилового будинку для дослідження (том 1 а.с. 167-168).

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано чи реконструйоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

З матеріалів справи встановлено, що нерухоме майно розташоване на земельній ділянці належний на праві власності ОСОБА_1 Реконструйовані квартири ніяким чином не прушують права інших осіб, оскільки межують між собою, власником якиї є позивач. Добудова розміщена на подвір`ї будинку на земельній ділянці належній ОСОБА_1 і наближена до більшого об`єкту нерухомості, який також належить останній.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема, враховуючи те, що позивач здійснила добудову і ніяких претензій, заяв та скарг щодо реконструкції та добудови до квартир не надходило, з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, і що така добудова не порушує права чи інтереси інших осіб та те, що позивачка провела добудову на земельній ділянці, яка була виділена їй саме для цих цілей, визнання права власності за позивачкою на збудоване майно не порушує прав та інтересів інших осіб, а відповідач щодо вимог позивача заперечень не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем право власності на реконструйовані шляхом об`єднання та добудови квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, позивачем вимога про стягнення з відповідача на його користь понесених нею судових витрат не заявлялася, тому їх слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206 ч.4, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна інспекції архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на реконструйовані шляхом об`єднання та добудови квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду безпосередньо подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та мешканка АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 17.02.2004.

Відповідач: Пирятинська міська рада Полтавської області, адреса місця знаходження: 37000, м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, вул. Соборна, 42, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекції архітектури та містобудування України, адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, .

Суддя Ю.О.Ощинська