Номер провадження: 22-ц/813/3534/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» про скасування рішення про державну реєстрацію прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» про скасування рішення про державну реєстрацію прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України - якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року скасувати та направити справу до районного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні суду вже є справа між тими самими сторонами за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс», про той самий предмет скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ТОВ «Ісагіс» та з тих самих підстав, яка на теперішній час знаходиться в провадженні Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року.

Однак колегія суддів з таким висновком районного суду не погоджується, зважаючи на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 521/12066/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСАГІС», Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 1163/К, укладеного 15 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісагіс», скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісагіс».

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11.03.2020 року у задоволенні позову відмовлено.

На теперішній час вказана справа знаходиться в провадженні Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року.

За положеннями п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Схожі за змістом висновки наведені в постанові Верховного Суду/КЦС від 19.05.2021 року у справі № 161/8523/18, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 761/7978/15-ц, в постанові Верховного Суду/КЦС від 03.08.2023 року у справі № 910/13049/22, в постанові Верховного Суду від 10.08.2022 у справі № 712/9540/21, в постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 357/278/22, в постанові Верховного Суду від 21.10.2015 у справі № 6-1133цс15.

Таким чином підставою залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України є наявність одночасно таких елементів: виникнення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, як вбачається з матеріалів, предметом позову у цивільній справі № 521/12066/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСАГІС», Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» були вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 1163/К, укладеного 15 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісагіс», за яким право власності на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 набуло ТОВ «Ісагіс». Позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що іпотекодержатель ПАТ «Дельта банк» не повідомляв іпотекодавців про свій намір продати іпотечне майно - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , та не встановлював у визначеному законом порядку вартість продажу іпотечного майна. Таким чином, іпотекодержатель, в супереч вимогам чинного законодавства, а також іпотечного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, що на думку позивачів, є підставою для скасування договору купівлі-продажу майнових прав, а у зв`язку і з цим і скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісагіс».

Тобто вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» є похідною позовною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення основної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 1163/К від 15 лютого 2019 року.

Натомість у даній справі № 521/17473/23 предметом позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна є скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності ТОВ «Ісагіс» на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . При цьому позивачі обґрунтовували свій позов тим, що державним реєстратором при здійсненні державної реєстрації права власності на іпотечне майно за ТОВ «Ісагіс» не було додержано вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, що на думку позивачів, є підставою для скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Ісагіс» на іпотечне майно.

Тобто вимоги про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Ісагіс» на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 носять самостійний характер та засновані на порушенні державним реєстратором Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, проаналізувавши дві вищенаведені цивільні справи № 521/12066/19 та № 521/17473/23, колегія суддів приходить до висновку, що предмет і підстави позову (обставини, якими обґрунтовується звернення до суду) у кожній із цих справ є різними, а відтак суд не мав правових підстав для залишення позову без розгляду.

За таких обставин, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року про залишення позову без розгляду - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 07.03.2024 року

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова