Справа №464/8701/23
пр № 2/464/403/24
У Х В А Л А

22 травня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/8701/23 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення заборгованості по заробітній платі, інфляційних збитків, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника та моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначена вище цивільна справа.

У судове засідання призначене на 14:10 год 22 травня 2024 року учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання ухвали суду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою суду від 29 березня 2024 року витребувано у відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 належним чином засвідчені копії наступних документів: документи про прийняття на роботу у ФОП ОСОБА_4 громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, наказ про прийняття на роботу працівника та документи, на підставі яких такий наказ видано; документи, що підтверджують подання до податкового органу Повідомлення про прийняття працівника ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на роботу; докази ознайомлення працівника з локальними документами, правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором (у разі наявності такого), посадовою інструкцією тощо; особову картку № НОМЕР_1 працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості про період роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ; відомості про нарахування та виплату заробітної плати працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час роботи фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ; докази виплати працівнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробітної плати Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 : банківську виписку, платіжні документи, відомості по заробітній платі тощо; інформація про розмір заборгованості по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за роботу у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ; довідка про наявність заборгованості Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідка про роботу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати; наявні у відповідача докази, що підтверджують прийняття на роботу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахування та виплату йому заробітної плати та звільнення працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з роботи.

Зобов`язано відповідача надати витребувані судом докази протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Одночасно судом роз`яснено зміст ч.ч.7, 8 ст.84 ЦПК України, згідно з якою особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Указана ухвала двічі направлялась відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 та нею було її отримано 05 квітня 2024 року та 02 травня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак таку ОСОБА_2 у встановлений судом строк виконано не було.

Згідно зі ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.8 ст.84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

За приписами ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.ч.1, 3 ст.148 ЦПК України).

Ураховуючи вищенаведене, оскільки відповідач двічі проігнорувала ухвалу суду про витребування доказів та не подала такі до суду без поважних причин, не повідомила про неможливість подати такі докази, а тому суд вважає за необхідне застосувати заходи процесуального примусу у виді штрафу, з метою спонукання відповідача до добросовісного виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.2 ст.144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом..

Керуючись ст.ст.18, 84, 143, 144, 223, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Застосувати до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у виді штрафу у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908, 40 грн та стягнути такі в дохід державного бюджету.

Застосування заходів процесуального примусу не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку надати суду витребувані ухвалою суду від 29 березня 2024 року докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Учасники справи

стягувач Державна судова адміністрація України, , м. Київ, вул. Липська, 18/5.

боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено та підписано 22 травня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна