ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/140/24
Провадження № 2-о/210/32/24
У Х В А Л А

іменем України

02 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В.Є.

секретаря судових засідань Козіної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний військовий комісаріат, ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний військовий комісаріат, ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року прийнято заяву до розгляду.

21.02.2024 року до суду надійшли письмові пояснення начальника управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 , згідно яких остання просила суд здійснити розгляд справи без участі управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради.

27.02.2024 року до суду надійшли пояснення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , згідно яких військовозобов`язаний ОСОБА_5 призваний 12.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 НГУ. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло сповіщення від 08.09.2023 року за №349 від військової частини НОМЕР_1 НГУ про безвісти зниклого військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_5 під час ворожого мінометного обстрілу на околиці н.п. Роботине, Пологівського району, Запорізької області. На підставі вказаного сповіщення видано сповіщення №363 від 13.09.2023 року про вручення дружині ОСОБА_2 сповіщення на старшого солдата ОСОБА_5 про те, що останній зник безвісті. Так як наявні члени сім`ї, які першочергово претендують на грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_5 , у заявника виникає спір про право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, онука ОСОБА_5 . Виходячи з вище викладеного розгляд даної заяви та встановлення юридичного факту безпосередньо вплине на законні права та інтереси інших членів сім`ї військовослужбовця ОСОБА_5 та військової частини НОМЕР_1 НГУ.

11.03.2024 року судом отримано заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі.

11.03.2024 року ухвалою суду залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 та Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України до участі в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний військовий комісаріат про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

29.05.2024 року до суду надійшли пояснення представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , згідно яких в даному випадку заява ОСОБА_1 взагалі не містить зазначення для чого заявнику потрібно встановлення факту перебування на утриманні. Згідно копії сповіщення від 13.09.2023 онук заявниці старший солдат ОСОБА_5 зник безвісті 04.09.2023. Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 (далі - Порядок №884). Згідно п. 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: 1) дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - 2) повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або 3) батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Отже, вказаними нормативно-правовими актами передбачена черговість отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, а також визначено коло осіб, які мають взагалі таке право. З матеріалів справи вбачається, що зниклий безвісти старший солдат ОСОБА_5 одружений з ОСОБА_2 . За таких обставин, у зв`язку з наявністю дружини будь-які інші особи не матимуть право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця. З матеріалів заяви вбачається, що звертаючись до суду заявник не залучила до участі у справі інших близьких родичів (дружину та мати) зниклого безвісти ОСОБА_5 , на права, свободи чи інтереси яких може вплинути встановлення факту утримання. На переконання військової частини НОМЕР_1 до заяви не додано належних та допустимих доказів того, що заявник перебувала на утриманні ОСОБА_5 , та що отримувана допомога була основним і постійним засобом до існування. Так, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують розмір та джерело доходів заявника, відсутні відомості про факти надання грошової допомоги, здійснення грошових переказів, тощо, що унеможливлює встановлення факту утримання та надання позивачу грошової допомоги. Обґрунтування заяви зводиться до абстрактного зазначення про те, що заявник була зареєстрована з ОСОБА_5 за однією адресою та перебувала на його утриманні. Квитанції про перерахунок коштів не містять прізвища платника, а скріншоти текстових повідомлень не містять інформації про відправника та отримувача таких повідомлень, з яких номерів телефонів вони зроблені, та кому такі номери належать. Факт перебування особи на утриманні може мати місце, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У той же час, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Тому, просив заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

03.06.2024 року до суду надійшли пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2 .. В поясненнях зазначила, що ї колишній чоловік ОСОБА_5 після розлучення проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де були зареєстровані він та його бабуся ОСОБА_1 . Він оплачував комунальні платежі за квартиру, і майже весь час, проживав сам, так як заявник по справі проживала в селі Інгулець Криворізького району. У заявниці є ще одна онука ОСОБА_7 , яка також може ї утримувати. Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є співвласниками квартири, в якій проживав до призову ОСОБА_5 . Під час вступу у спадщину йому навіть не надали можливість отримати частку в квартирі. Суми, які перераховував ОСОБА_5 своїй бабусі могли бути лише за те, щоб його не виписали з квартири. Так як, заявниця є пенсіонером за віком, гроші які їй надавав ОСОБА_5 не були для неї постійним і основним джерелом засобів для існування, тому відповідно до ст. 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вона не може вважатись утриманцем. Крім того, надала заяву про розгляд справи без її участі.

17.06.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_2 за наявними в матеріалах справи документами.

06.09.2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Сторчеус Г.М. про закриття провадження у справі. Заява мотивована тим, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Заявниця, ОСОБА_1 в своїй заяві не зазначила для чого їй необхідно встановити факт перебування на утриманні онука, але вважаю, що встановлення даного юридичного факту, їй необхідно для отримання права на виплати, які зберігаються за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми. Тобто в даному випадку виникає спір про право. Тому, просить суд справу №210/140/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту - перебування на утриманні ОСОБА_5 , закрити у зв`язку з наявністю спору про право.

31.10.2024 року представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без участі, щодо клопотання про закриття провадження у справі не заперечує.

В судове засідання, призначене на 02.12.2024 року, учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, отримані заяви, суд доходить такого висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі №536/1039/17 (пункт 17)).

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі №139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

Верховний Суд неодноразово зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Спір про право може виникнути виключно між суб?єктами цивільного права, тобто особами, вказаними вище.

За змістом заяви ОСОБА_1 вважає себе такою, що перебувала на утриманні онука ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем та вважається таким, що зник безвісті, й у зв?язку із чим згідно із ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на отримання грошового забезпечення, при цьому заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 та ОСОБА_2 заперечують цей факт.

Таким чином, факти, про встановлення яких просить заявниця, не підлягають встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних матеріалів справи встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки вбачається спір про право.

Встановлення вказаного факту не носить безспірний характер, так як встановлення цього факту може вплинути на права та обов`язки заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.294, 315, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний військовий комісаріат, ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. Є. Сільченко