РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 березня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», місце знаходження: м.Київ, вул.Верховної Ради, буд.34 офіс 511, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.17,84, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місце знаходження: м.Житомир, вул.Велика Бердичівська, буд.35, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2024р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 20.11.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, реєстровий №106562, згідно з яким з нього на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» стягнута заборгованість за кредитним договором №121882481 від 24.10.2019р. в загальній сумі 23 610,50грн. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства він не був повідомлений про початок процедури стягнення боргу, вимогу кредитора про усунення порушення зобов`язання не отримував, жодних кредитних договорів, в т.ч. нотаріально посвідченого, не підписував, факт виникнення та безспірність заборгованості жодними документами підтверджені.

Крім того, на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Якименко А.О. було відкрито виконавче провадження №68373364, під час якого з нього в примусовому порядку на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» були стягнуті грошові кошти в загальному розмірі 27 147,77грн. Оскільки вказані кошти були отримані відповідачем за виконавчим написом, який є таким, що не підлягає виконанню, то вони підлягають поверненню йому як безпідставно набуті.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20.11.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., реєстровий №106562, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №121882481 від 24.10.2019р. в загальній сумі 23 610,50грн., та стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на його користь безпідставно набуті за виконавчим написом грошові кошти в розмірі 27 174,77грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 30.01.2024р. за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Яресько Т.В. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов чи зустрічного позову не подав.

Треті особи приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О.в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, письмових пояснень на позов не подали.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб, в т.ч. у відсутність представника відповідача в заочному порядку відповідно до ст.280 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 20.11.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, реєстровий №106562, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс», який є правонаступником ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору відступлення прав вимоги №05/0820-01 від 05.08.2020р., який є правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі Договору відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018р., заборгованості за кредитним договором №121882481 від 24.10.2019р. за період з 04.11.2020р. по 04.11.2020р. в загальній сумі 23 610,50грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 6650,00грн., заборгованості за несплаченими відсотками 9064,10грн., заборгованості за штрафами та пенями 6696,40грн., плати за вчинення виконавчого напису 1200,00грн..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. від 26.01.2022р. відкрито виконавче провадження ВП №68373364 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з інформацією приватного виконавця Якименка А.О. від 04.03.2024 в межах вказаного виконавчого провадження з доходів боржника стягнуто кошти в загальному розмірі 27 146,77грн., які згідно із здійсненим виконавцем розподілом перераховані: 1175,22грн в рахунок сплати витрат виконавчого провадження, 2361,05грн в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця, 23610,50грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням на рахунок стягувача ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс».

Постановою приватного виконавця від 16.01.2024 вказане виконавче провадження закінчено.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно з ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно з п.1.1 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п.2.2 глави 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Згідно з п.3.1 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р.

Згідно з п.1 Переліку для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017р., постанова КМУ №662 від 26.11.2014р. визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (постанова Верховного Суду від 05.03.2018р. у справі № 756/11960/15-ц).

З урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В цій справі суд встановив, що при вчиненні 20.11.2020р. виконавчого напису приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С. керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Однак вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду.

Разом з тим, в матеріалах справи знаходиться копія кредитного договору №121882481 від 24.10.2019р., з якої достовірно вбачається, що він був укладений в простій письмовій формі і жодних домовленостей сторін про його нотаріальне посвідчення ним не зафіксовано.

Крім того, стягнуту за вказаним виконавчим написом нотаріуса заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки, по-перше, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а також підтвердження надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання, беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику такої вимоги.

При цьому, суд враховує, що представник відповідача в судове засідання не прибув, відзиву на позов не подав та доводи позивача щодо спірності заборгованості і неправомірності вчинення оспорюваного виконавчого напису жодним чином не спростував.

Таким чином, оцінивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому він є незаконним і його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши тим самим цю позовну вимогу повністю.

Вирішуючи справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі №910/3395/19.

Як вбачається з матеріалів справи, правовою підставою для набуття відповідачем грошових коштів, стягнення яких вимагає зараз позивач, став виконавчий напис нотаріуса №106562 від 20.11.2020, який цим судовим рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню, а й відтак відпала правова підстава для отримання відповідачем таких коштів і вони підлягають поверненню позивачу ОСОБА_1 на підставі ст.1212 ЦК України.

Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм ст.1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18.

Однак, стягненню з відповідача на користь позивача як безпідставно набуті підлягають грошові кошти в розмірі 23 610,50грн., що є сумою стягнення за виконавчим написом нотаріуса №106562 від 20.11.2020, яка була примусово утримана з позивача під час здійснення виконавчого провадження ВП №68373364 та фактично перерахована приватним виконавцем відповідачу як стягувачу за вказаним виконавчим написом нотаріуса.

Інша частина грошових коштів - 1175,22грн є витратами виконавчого провадження, 2361,05грн основною винагородою приватного виконавця, які відповідачем фактично не отримувались і тому підстав для їх стягнення на користь позивача як безпідставно набутих суд не знаходить.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору.

Зокрема, при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 2422,40грн.: 1211,20грн за позовні вимоги немайнового характеру (визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню) і 1211,20грн за позовні вимоги майнового характеру (стягнення безпідставно набутих грошових коштів)

У зв`язку із задоволенням судом позовної вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню, сплачена сума судового збору в розмірі 1211,20грн підлягає повному стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позовна вимога про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задоволена судом частково, то сплачена за цю вимогу сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Так, позивач первісно просив стягнути заборгованість в сумі 27 146,77грн., судом стягнуто 23 610,50грн., що становить 87,00% від первісно заявлених вимог (23 610,50грн.х 100% : 27 146,77грн.).

У зв`язку з цим, пропорційно задоволеним вимогам (87,00%) підлягають відшкодуванню позивачу судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1053,74грн. (1211,20грн х 87,00% : 100%).

Усього, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 2264,94грн (1211,20грн+1053,74грн.).

Крім того, відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн., здійснення яких позивачем підтверджується належними та допустимими доказами - договором про надання правової дороги №24009 від 15.01.2024р., актом приймання-передачі послуг №1 від 26.01.2024р. та розрахунковою квитанцією № 26/01/24 про отримання гонорару.

При цьому, суд враховує, що відповідач відповідно до ч.5,6 ст.137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в цій справі не подав та неспівмірності цих витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом, не довів. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд з власної ініціативи не має права вирішувати питання зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином, заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000, 00грн підлягають повному стягненню з відповідача.

Керуючись ст.3,6,15,16,18,1212 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,258,259,263-265,280,282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20.11.2020р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, реєстровий №106562, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №121882481 від 24.10.2019р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», ЄРДПОУ 42254696, місце знаходження: м. Київ, бул. Верховної Ради, буд.34 оф.511, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , безпідставно набуті грошові кошти в загальній сумі 23610,50грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2264,94грн., витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00грн., усього 35875,44грн. (тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень 50 копійок).

В інший частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А.Мурашова

13.03.2024