УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року місто Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Верещінська І.В., розглянувши матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича,

ВСТАНОВИВ:

До суду від ОСОБА_1 надійшла скарга на державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича, в якій заявник простить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Є.В. відносно винесення постанови від 02.04.2024 року про накладення штрафу;

- визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Є.В. від 02.04.2024 року про арешт майна боржника, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19.08.2020 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Є.В. від 02.04.2024 року про накладення штрафу, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 19.08.2020 року.

Дослідивши матеріали скарги, суддя приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б)у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Подана скарга не відповідає вищевказаним вимогам.

Скаржник зазначає, що дізнався про оскаржувані постанови 29.04.2024 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, які були винесені 02.04.2024 року.

Разом з тим, скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, коли скаржник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав або свобод, або доказів поважності причин пропуску встановленого процесуального строку.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити коли заявник дізнався про порушення його прав, що перешкоджає вирішенню питання про поновлення строку, якщо пропущений встановлений даний процесуальний строк, з яких поважних причин.

Отже, заявнику необхідно: надати докази на підтвердження того, коли саме він дізнався про порушення його прав, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (у разі необхідності надати клопотання про поновлення строку для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця).

Скарга на дії приватного виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст. 175, 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, в порушення даних вимог законодавства, скаржником не додано копії скарги з додатками для всіх сторін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, скарга підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 447, 448 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича - залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Верещінська