Справа № 464/1213/24
пр.№ 2/464/766/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2024 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Ліщук Ю.П.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в режимі відоеконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 32800 гривень, судового збору у розмірі 2422,4 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Обґрунтовує позов тим, що 20.09.2021 між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №4798295 про надання споживчого кредиту. Даний кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

У відповідності до даного договору, ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 10 000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 1,425 % за зниженою процентною ставкою, відповідно до умов п.1.5.2 договору. 20.10.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4275 грн, у зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 19.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1.90 %. Однак, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктом 4.3. кредитного договору кредитний договір автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10000 гривень - тіло кредиту та 22800 гривень - нараховані проценти, всього 32800 гривень. Просить позов задоволити.

Ухвалою від 26.02.2024 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Від представника відповідача ОСОБА_3 05.03.2024 надійшов через «систему Електронний суд» відзив на позовну заяву. Вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Покликаючись на судову практику, зазначає, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Сам договір не містить даних стосовно розміру нарахованих відсотків, а також відсоткової ставки, за якою нараховувались відсотки за кредитом. Позивачем також не надано доказів пролонгації кредиту та не повідомлено відповідача про таку пролонгацію. Також не наведено правомірності укладення договору факторингу. Наполягає, що вимоги позивача є безпідставними і такі задоволенню не підлягають. Крім цього, заперечує щодо стягнення з відповідача правничої допомоги в сумі 10000 грн, оскільки такі є необгрунтованими та завищеними.

Від представника позивача ОСОБА_1 07.03.2024 надійшла відповідь на відзив, в якій заперечив викладене у відзиві на позовну заяву, підтримав позовні вимоги.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечила викладене відповіді на відзив, просить в позові відмовити в повному обсязі.

Ухвалою від 24.04.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли 09.05.2024 додаткові пояснення, в яких зазначає, що у зв`язку з тим, що позивачем здійснювалось погашення заборгованості в сумі 4275 грн, а тому загальний розмір заборгованості повинен бути зменшений на вказану суму.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні у позові, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 20.09.2021 між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №4798295 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов даного договору, ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 10 000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 1,425 % за зниженою процентною ставкою, відповідно до умов п.1.5.2 договору. 20.10.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4275 грн, у зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.2 договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 19.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1.90 %..

17 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого відступлено фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Судом встановлено, що відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів.

Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 32800 гривень, з яких: 10000 гривень - тіло кредиту та 22800 - нараховані проценти.

Згідно п.1.4 кредитного договору строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (а.с.25).

Відповідно до п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Вказаний договір, додаток № 1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом «М829416» ОСОБА_2 20.09.2021 о 01 год 14 хв.

Додаток № 1 і паспорт споживчого кредиту містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну відсоткові ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту штрафи тощо.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на зазначену в договорі платіжну картку від ТОВ ««Авентус Україна» підтверджується листом ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 19.01.2023 № 6109-ВП про здійснення успішного переказу 20.09.2021 на суму 10 000 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції - 22900012 (а.с. 68).

З витребуваної судом довідки АТ «Універсалбанк» № БТ/2941 від 29.04.2024 вбачається, що 20.09.2021 на картковий рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_2 надходили грошові кошти на суму 10000 грн.

Відповідно до п.4.3.1 договору сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 днів календарних днів, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 договору.

Згідно картки обліку заборгованість за кредитом складає 32800 грн (а.с.31-43).

17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників.

Згідно з вимогами договору факторингу фактор прийняв реєстр боржників, що підтверджується актом приймання передачі від 17 січня 2023 року.

Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» передано право вимоги за кредитним договором №47982945 в загальній сумі заборгованості 32800 грн, з яких тіло кредиту 10 000 грн, заборгованість за відсотками 22800 грн.

Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено 17 січня 2023 року письмово на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким,що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10000 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача.

Ураховуючи викладені обставини, договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, не повідомив про небажання продовжувати строк кредитного договору.

З`ясовано, що відповідач 20.10.2021 здійснив платіж в розмірі 4275 грн, відповідно до умов п. 4.3.1 Кредитного договору строк дії кредитного договору автоматично продовжено на 90 днів поспіль, про що відповідачу скеровано смс-повідомлення, направлено умови автопролонгації в його особистий кабінет.

Посилання представника відповідача на неправомірне нарахування процентів після 30-денного строку кредитування суд відхиляє. Умовами кредитного договору передбачено продовження строку кредитування, а відтак проценти за користування кредитом підлягали нараховуванню у продовжені договорами строки, що було виконано кредитодавцем.

Наведені пункти та підпункти кредитного договору, які передбачають продовження строків кредитування за вказаним кредитним договорам не визнавались відповідачем недійсними, а тому з огляду на приписи статті 204 ЦК України є дійсними та підлягають виконанню.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Фінтранс Україна», яке набуло право вимоги за кредитним договором №4798295 від 20.09.2021.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Задовольняючи позов, судовий збір, сплачений ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, укладений з адвокатом Столітнім М.М., звіт про надання правової допомоги від 10.07.2023, рахунок на оплату по замовленню №2150/09/02 від 09 лютого 2024 року, ордер на надання правової допомоги Серії АІ №1423361, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уповноважило на підставі договору про надання правової допомоги адвоката Столітнього М.М. діяти в Сихівському районному суді м.Львова.

Разом з тим, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21).

Враховуючи позицію сторони відповідача про зменшення таких витрат, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги слід зменшити з 10000 грн. до 5000 грн.

На підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 610, 634, 639, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №4798295: за тілом кредиту в розмірі 10000 грн; за відсотками в розмірі 22800 грн, а всього - 32800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: м.Київ, вул.Загородня, 15 офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 24 травня 2024 року.

Суддя О.Ю.Горбань