Справа № 132/2134/23
Провадження № 22-ц/801/547/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокуСправа № 132/2134/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Олексій Олексійович, на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

11.07.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_2 із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з 04.06.2023 року і до закінчення навчання (30.06.2026 року).

В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що є сином відповідача ОСОБА_3 , та на даний час навчається в Київському національному лінгвістичному університеті, у зв`язку з чим потребує відповідної матеріальної допомоги, яку може надавати батько, а тому вимушений звернутися до суду.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 11 липня 2023 року, і до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умов, що вона буде продовжувати навчання.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн, судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення змінити збільшивши розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_3 аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 10 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 11 липня 2023 року, і до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умов, що вона буде продовжувати навчання

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач працює за кордоном і має відповідні доходи, що також на переконання позивача підтверджується рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року у справі № 127/18432/21. Скаржник зауважує, що судом першої інстанції вказаного взято до уваги не було.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також на адресу суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій скаржник заперечує проти доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідним сином відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 16.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, який проживає окремо від батька, який до набуття сином повноліття ніс певні аліментні зобов`язання по його утриманню, що встановлено з рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 15.03.2023 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 25.03.2023 року у справі № 127/18432/21.

Як вбачається з наявного договору № 6541-0252 про навчання в Київському національному лінгвістичному університеті від 06.09.2022 року, та долученої довідки № 240 від 10.04.2023 року, ОСОБА_2 є студентом педагогічного факультету романо-германської та української філології денної форми здобуття освіти Київського національного лінгвістичного університету, за державним замовленням, за спеціальністю 014 Середня освіта, спеціалізацією 014.021 Англійська мова і література, та освітньо-професійною програмою: Іноземні мови та літератури, методика навчання іноземних мов і зарубіжної літератури (англійська мова і друга західноєвропейська мова), з періодом навчання з 19.09.2022 року по 30.06.2026 року.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав, що стягненню з ОСОБА_3 на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають аліменти у твердій грошовій сумі 4 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 11 липня 2023 року, і до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умов, що вона буде продовжувати навчання.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення за цим судовим рішенням, суд виходив з того, що будь-яких належних доказів на підтвердження несення витрат за навчання, на придбання підручників, канцелярських товарів, комп`ютерних приладів, аксесуарів, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, та харчування, позивачем суду не надано.

Також суд зазначив, що посилання позивача на розмір заробітної плати, яку отримував відповідач ОСОБА_3 в ЗАТ «Влантана» у період 2018-2022 року, судом не приймаються до відома, оскільки надані суду документи (інформація про доходи фізичної особи, що підлягають страхуванню, та з яких нараховуються внески на державне соціальне страхування за період з 01.01.1994 року по 08.09.2022 року; довідка про нараховану і виплачену заробітну плату та інші виплати б/н від 20.09.2022 року), не можуть свідчити про те, що на час ухвалення цього судового рішення, відповідач продовжує працювати у цьому ж товаристві та отримує такий же розмір заробітку. Заяв та/або клопотань щодо витребування актуальної інформації про заробіток (дохід) відповідача, позивачем не заявлялося.

Серед обставин, які також враховувались судом при визначенні розміру аліментів, є наявність у платника аліментів інших дітей.

Між іншим, суд вказав, що відповідач ОСОБА_3 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінню ПФУ України в Вінницькій області, та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується довідкою про доходи № 6976 9793 4174 1958, видана 17.10.2023 року ГУ ПФУ України в Вінницькій області. Будь-яких інших належних доказів на підтвердження того, що відповідач має інший заробіток (дохід), матеріали справи не містять.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім та не досяг 23 років, навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, відтак він є таким, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатною особою, отримує дохід та може утримувати повнолітнього сина.

Враховуючи наведене, районний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина відповідача.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач працює за кордоном і має відповідні доходи, які він отримає у ЗАТ «Влантана», вірно були відхилені судом першої інстанції, враховуючи, що надані суду документи не можуть свідчити про те, що на час ухвалення судового рішення, відповідач продовжує працювати у цьому ж товаристві та отримує такий же розмір заробітку.

За встановлених обставин, з урахуванням вищезазначених вимог СК України, колегія суддів, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України, погоджується із висновком суду першої інстанції, що аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 необхідно визначити в розмірі 4 000 грн на місяць, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення навчання і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що обов`язок утримувати дітей, в тому числі і повнолітніх, які продовжують навчання, виникає в обох батьків.

Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2024 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук