Справа № 233/8122/23
Провадження № 2/0203/746/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 11.10.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2024 року справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В позовній заяві позивачка просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову.

Відповідач в наданій заяві також просив розглядати справу без його участі, зазначивши про визнання позову.

Враховуючи подані сторонами заяви та відповідно до положень ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №403.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

Як зазначила в своєму позові позивачка та згідно поданої заяви визнано відповідачем, на теперішні час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, та намірів відновлювати стосунки не мають.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми.

Відповідно до ст.113 СК України та клопотання позивачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити без змін ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також подачу відповідачем до початку розгляду справи по суті заяву про визнання позову, з відповідача у відповідності до ст.ст.141,142 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп., що становить 50% від ставки судового збору за задоволену вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.ст.4,56,112,113 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,142, 211,223,247,258,259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №403 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 березня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак