ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/610/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1582/22 Категорія: 302090000 Суходольський О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Гладиш О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроколос Плюс» адвоката Манзар Тетяни Володимирівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року на додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроколос Плюс»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради в особі державного реєстратора Гриценко Марії Олександрівни, про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом після залишення районним судом без розгляду її позовної заяви до до ТОВ «Агроколос Плюс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з зобов`язанням її повернення, та скасування державної реєстрації договору оренди землі.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що вона є власником земельної ділянки площею 2,5824 га, кадастровий номер :02:003:0287, розташованої за адресою: Черкаська область Черкаський район, Геронимівська сільська рада, на підставі договору дарування земельної ділянки від 26.03.2012 року.

27.03.2019 року Державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Гриценко Марією Олександрівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46218504 від 29 березня 2019 року, зареєстровано договір оренди землі від 21 лютого 2019 року; номер запису про інше речове право: 30941707, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроколос Плюс»; орендодавець: ОСОБА_1 .

Відповідно до положень п. 8 сканкопії Договору оренди землі від 21 лютого 2019 року орендна плата сплачується орендарем у формі та розмірі річний розмір орендної плати становить 4,5 (чотири цілих п`ять десятих) відсотки від нормативної грошової оцінки землі, зазначеної в п. 4 даного Договору з урахуванням коефіцієнта індексації, який встановлюється відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України та виплачується в грошовій або натуральній формі один раз на рік до 31 числа останнього у звітному році місяця.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації (п. 9 Договору).

Згідно з п. 10 Договору орендна плата вноситься у такі строки: з 01 серпня по 31 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Тобто, ОСОБА_1 , за умовами договору, мала б отримувати орендну плату за строкове платне користування ТОВ «Агроколос Плюс» належною їй на праві власності земельною ділянкою за 2019 рік, за 2020 рік та за 2021 рік.

Однак, позивач жодного разу не отримувала орендну плату від відповідача за користування її земельною ділянкою ні в грошовому еквіваленті, ні у формі продукції в рахунок орендної плати.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд

-розірвати договір оренди землі від 21.02.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроколос Плюс»;

-скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 21.02.2019 року, здійснену 27.03.2019 року державним реєстратором Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради Гриценко М.О., номер запису про інше речове право 30941707, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 46218504 від 29.03.2019 року з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки площею 2,5824 га, кадастровий номер :02:003:0287, зареєстрованим за ТОВ «Агроколос Плюс»;

-стягнути з ТОВ «Агроколос Плюс» на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та судові витрати на правову допомогу.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 21 лютого 2019 року щодо земельної ділянки площею 2,5824га, кадастровий номер: :02:003:0287, що розташована за адресою Черкаська область, Черкаський район, Геронимівська сільська рада, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроколос Плюс».

Скасовано державну реєстрацію договору оренди землі від 21 лютого 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроколос Плюс» щодо земельної ділянки площею 2,5824 га, кадастровий номер: :02:003:0287, що розташована за адресою Черкаська область, Черкаський район, Геронимівська сільська рада, здійснену 27.03.2019 року державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Гриценко М.О., номер запису про інше речове право: 30941707, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 46218504 від 29.03.2019 року з одночасним припиненням права оренди земельної ділянки, площею 2,5824 га, кадастровий номер: :02:003:0287, що розташована за адресою Черкаська область, Черкаський район, Геронимівська сільська рада, зареєстрованим за ТОВ «Агроколос Плюс».

Стягнуто з ТОВ «Агроколос Плюс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються із сплати судового збору та витрат за проведення експертизи на загальну суму 6583, 60 грн.

Додатковим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення задоволено.

Ухвалено додаткове рішення.

Стягнуто з ТОВ «Агроколос Плюс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агроколос Плюс» не сплатили орендну плату за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 за 2019, 2020 та 2021 роки. Доказів, які б підтверджували протилежне, відповідачем до суду не надано.

При цьому, суд не взяв до уваги надані відповідачем відомості про сплату орендної плати за 2019 та 2020 роки ТОВ «Агроколос Плюс» на користь ОСОБА_1 , оскільки згідно висновку експерта від 03.11.2023 року №СЕ-19/124-23/9663-ПЧ, підписи від імені ОСОБА_1 в оригіналі відомостей ТОВ «Агроколос Плюс» «Виплата 2019 року» (рядок 2) та «Виплата 2020 року» (рядок 2) виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її дійсного підпису.

Суд вважав, що відповідачем було порушено умови договору по факту систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати. Доводи позивача з даного приводу суд вважав обґрунтованими і переконливими.

Ухвалюючи додаткове рішення суд врахував складність справи та виконані адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, судову практику, що склалася, та дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Агроколос Плюс» на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26000,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Агроколос Плюс» - Манзар Т.В. оскаржила його в апеляційному порядку та зазначила, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, які мають зазначення для справи, а тому просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач, відповідно до укладеного договору, отримала орендну плату за земельну ділянку площею 2,5824 га, кадастровий номер :02:003:0287 у 2019 році у розмірі 6500,00 грн., у 2020 році 7000,00 грн., а у 2021 році ОСОБА_1 відмовилася отримувати орендну плату у зв`язку із зверненням 12 жовтня 2021 року до суду із позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з зобов`язанням її повернення та скасування державної реєстрації договору оренди.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення представник відповідача, вважаючи його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати, а заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що судом не забезпечено сторонам у справі можливість бути повідомленими про розгляд заяви та надати свої заперечення щодо розміру витрат, які заявник намагається компенсувати за рахунок протилежної сторони. Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 29.01.2024 року, а судом уже 30.01.2024 року було прийнято додаткове рішення.

Крім того, позивачем в порушення норм процесуального права, а саме пункту 6 частини першої статті 183 ЦПК України не було надіслано відповідачу на адресу для листування заяву про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами понесених витрат за правничу допомогу, а судом даний факт проігноровано.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Агроколос Плюс» систематично не сплачує орендну плату, а тому договір оренди земельної ділянки від 21 лютого 2019 року законно розірвано судовим рішенням.

Висновок експерта, який міститься в матеріалах справи підтверджує, що позивач не отримувала орендної плати. При цьому вказаний висновок експерта є належним і допустимим доказом у справі.

Під час судового засідання 22.01.2024 року експерт ОСОБА_2 зазначив, що проводив експертизу з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, інструкцій, методичних рекомендацій та був попереджений про кримінальну відповідальність. Також експерт пояснив, що дійсно звертався до суду з клопотанням від 15.09.2023 року № СЕ-19/124-23/9663-ПЧ, в якому було зазначено, що відповідь на зазначене клопотання повинно бути надано в термін 45 календарних днів з дня його направлення, але по причині не надходження відповіді в зазначений строк, був змушений відповідно до вимог чинного законодавства України проводити експертизу за наявними матеріалами справи.

Щодо оскарженого додаткового рішення, то ОСОБА_1 зазначає, що до заяви про винесення додаткового судового рішення було додано квитанції про направлення такої заяви 27.01.2024 року на адресу відповідача ТОВ «Агроколос Плюс» та третьої особи по справі.

Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В дотримання вищевказаних норм закону, враховуючи складність справи та виконані адвокатами роботи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських послуг, судову практику, що склалася, суд першої інстанції протягом 10 днів з дня надходження заяви про винесення додаткового судового рішення, а саме 30.01.2024 року виніс додаткове судове рішення по даній справі про стягнення з ТОВ «Агроколос Плюс» на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26000,00 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,5824 га, кадастровий номер :02:003:0287, розташованої за адресою: Черкаська область Черкаський район, Геронимівська сільська рада, на підставі договору дарування земельної ділянки від 26.03.2012 року, що підтверджується дублікатом, що має силу оригіналу, виданого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. 29 липня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1213.

27.03.2019 року Державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Гриценко Марією Олександрівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46218504 від 29.03.2019 року, зареєстровано договір оренди землі від 21 лютого 2019 року; номер запису про інше речове право:30941707, орендар: ТОВ «Агроколос Плюс»; орендодавець: ОСОБА_1

20.09.2021 року представником ОСОБА_1 направлено адвокатський запит № 6/79 від 17.09.2021 року до керівника ТОВ «Агроколос Плюс» ОСОБА_3 з проханням надати другий екземпляр договору оренди від 21.02.2019 року, оскільки ОСОБА_1 не укладала та не підписувала вказаний договір, а тому відповідно в неї відсутній примірник такого договору.

21.09.2021 року конверт з адвокатським запитом до керівника ТОВ «Агроколос Плюс» повернувся на адресу адвоката, оскільки згідно з даними поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

05.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Гриценко М.О. з заявою про видачу належним чином завірених копій реєстраційної справи, у межах якої прийнято рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 21.02.2019 року та в подальшому внесено запис про державну реєстрації договору оренди земельної ділянки від 21.02.2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак станом на день звернення до суду позивачем, запитувані документи державним реєстратором не надані.

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «Агроколос Плюс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з зобов`язанням її повернення, та скасування державної реєстрації договору оренди землі, в якій просила суд усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 на праві власності майном, а саме земельною ділянкою площею 2,5824 га, кадастровий номер: :02:003:0287, що розташована за адресою Черкаська область, Черкаський район, Геронимівська сільська рада, та зобов`язати ТОВ «Агроколос Плюс» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 21 лютого 2019 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з ТОВ «Агроколос Плюс».

17 січня 2022 року директором ТОВ «Агроколос Плюс» Степанець І.В. на виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 12.01.2022 року подано заяву, у якій повідомляє, що у зв`язку з проведенням ремонтних робіт ТОВ «Агроколос Плюс» 01 жовтня 2019 року були пошкоджені оригінали документів, серед яких був і оригінал договору оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агроколос Плюс», що підтверджується актом про пошкодження документів від 01 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим відповідач з поважних причин не має можливості надати оригінал договору оренди землі та надає сканкопію договору оренди землі від 21 лютого 2019 року та сканкопію акту приймання-передачі об`єкта оренди від 27 березня 2019 року.

ОСОБА_1 подано до Черкаського районного суду Черкаської області заяву про зміну предмету позову та доповнення підстав позову від 10.02.2022 року, однак ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.07.2022 року заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

У матеріалах справи наявна сканкопія Договору оренди землі від 21 лютого 2019 року, згідно п. 8 вказаного Договору орендна плата сплачується орендарем у формі та розмірі річний розмір орендної плати становить 4,5 (чотири цілих п`ять десятих) відсотки від нормативної грошової оцінки землі, зазначеної в п. 4 даного Договору з урахуванням коефіцієнта індексації, який встановлюється відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України та виплачується в грошовій або натуральній формі один раз на рік до 31 числа останнього у звітному році місяця. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації (п. 9 Договору).

Згідно з п. 10 Договору орендна плата вноситься у такі строки: з 01 серпня по 31 грудня кожного року.

Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Пунктом 4 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 78025,83 гривень.

Відповідачем до суду були подані докази про сплату орендної плати ОСОБА_1 за користування земельної ділянки площею 2,5824 га, кадастровий номер: :02:003:0287, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Геронимівська сільська рада, а саме: копію виплати за 2019 рік в сумі 6500,00 грн., копію виплати за 2020 рік в сумі 7000,00 грн., а також копію квитанції з АТ КБ ПриватБанк №0.0..1 від 30.12.2022 року в сумі 9000,00 грн.

Однак, ОСОБА_1 стверджує, що вона не отримувала від ТОВ «Агроколос Плюс» орендну плату за користування її земельною ділянкою за 2019, 2020 та 2021 роки, а підписи у відомостях за 2019 та 2020 роки за отримання орендної плати вона не ставила.

На обґрунтування своїх вимог позивач просила призначити судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10.04.2024 року за клопотанням позивача було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Так, відповідно до висновку експерта від 03.11.2023 року № СЕ-19/124-23/9663-ПЧ вбачається, що: 1) підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі відомості ТОВ «Агроколос Плюс» «Виплата 2019 року» (рядок 2) виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її дійсного підпису; 2) підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі відомості ТОВ «Агроколос Плюс» «Виплата 2020 року.» (рядок 2) виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її дійсного підпису.

Крім того, судом апеляційної інстанції за клопотанням представника відповідача було призначено повторну судову почеркознавчу експертизу.

За результатами виконання якої судовим експертом надано висновок №262/24-23 від 13.08.2024 року, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі відомості ТОВ «Агроколос Плюс» «Виплата 2019 року» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її підпису. Підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі відомості ТОВ «Агроколос Плюс» «Виплата 2020 року» виконаний ОСОБА_1 .

Оцінюючи висновок експерта №262/24-23, виконаний за ухвалою апеляційного суду, колегія суддів вважає його об`єктивним, достатньо обгрунтованим з наукової точки зору, виконаним спеціалістом зі значним стажем роботи, тому кладе його в основу рішення та відхиляє клопотання позивача про призначення у справі ще однієї додаткової судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» визначає оренду землі як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність.

Ураховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, Верховний Суд виходить з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (касаційне провадження № 61-41932сво18) дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати.

З урахуванням результатів проведеної повторної експертизи установлено, що відповідач виплатив орендну плату ОСОБА_1 за 2020 рік, виплата орендної плати за 2021 рік була здійснена не у строки, передбачені пунктом 10 договору, а лише після звернення позивача до суду із цим позовом до відповідача про розірвання договору оренди у зв`язку із невиплатою орендної плати. При цьому, при зверненні до суду позивачем наголошувалось на несплаті орендної плати за 2019-2021 роки.

Отже, з матеріалів справи установлено, що відповідач не сплатив орендну плату за 2019 рік, орендна плата за 2020 рік сплачена у відповідності до договору, а орендна плата за 2021 рік сплачена у грудні 2022 року.

З огляду на установлені обставини у справі, колегія суддів доходить висновку, що позивачем не доведено систематичну (послідовно неодноразову) не сплату орендарем орендної плати, яка відповідно до норм ст. 141 Земельного кодексу України є обов`язковою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, за результатами розгляду справи колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції, доходить висновку про скасування судового рішення та ухвалення нового, яким позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Щодо додаткового судового рішення

З урахуванням змісту статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невід`ємною складовою, а тому у зв`язку із скасуванням рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року по суті спору підлягає також скасуванню додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2024 року.

Щодо судових витрат пов`язаних з оплатою судового збору та проведення судової експертизи

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду із апеляційною скаргою відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3220, 80 грн., які підлягають компенсації товариству ОСОБА_1 .

Крім того, за проведення повторної судової почеркознавчої експертизи ТОВ «Агроколос Плюс» сплатило 18932 грн., які також підлягають стягненню на його користь з позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу понесених ТОВ «Агроколос Плюс»

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником ТОВ «Агроколос Плюс» - адвокат Манзар Т.В. до суду першої інстанції надано наступні документи:

- договір № 60 про надання правової допомоги від 03.10.2022 року, в якому у пункті 4.1. установлено, що гонорар адвоката у справі №707/1582/22 становить 12000 грн.;

- акт № 27 прийому наданих послуг по договору про надання правової допомоги №60 від 03.10.2022 року від 07.10.2022 року, в якому визначено, що адвокатом витрачено 6 годин для підготовки даної справи (правова консультація та вивчення матеріалів справи - 1 год. 30 хв., на підготовку відзиву 2 год. 30 хв., заперечення 1 год. 30 хв., заяв, клопотань 30 хв.);

- квитанцію №27 від 07.10.2022 р. на суму 12000,00 грн.

Отже, представником відповідача підтверджено заявлений розмір витрат на правничу допомогу понесених у суді першої інстанції.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19 вказано, що:

«у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 вказувала про неспівмірність витрат на правову допомогу заявлену ТОВ «Агроколом Плюс», оскільки вважала, що написання відзиву на позовну заяву не потребує значного часу, та такий розмір є неспівмірним із складністю справи.

Врахувавши обсяги наданої правничої допомоги адвокатом Манзар Т.В. у розглядуваній справі у суді першої інстанції, тривалість судового розгляду, виходячи з конкретних обставин справи а також співмірність витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу має бути знижений до 7000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроколос Плюс» адвоката Манзар Тетяни Володимирівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року та на додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2024 року задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроколос Плюс»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради в особі державного реєстратора Гриценко Марії Олександрівни, про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відмовити.

Додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 січня 2024 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроколос Плюс» витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 3220,80 грн., витрати пов`язані з оплатою почеркознавчої експертизи у розмірі 18932,00 грн., витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у суді першої інстанції у розмірі 7000,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2024 року.

Судді: