Справа № 346/1591/24
Провадження № 22-ц/4808/970/24
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Мальцевої Є.Є.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 травня 2024 року під головуванням судді Махно Н.В. у м. Коломия,

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 30.10.2020 укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 на підставі заявки-анкети на умовах пропозиції на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачкою шляхом підписання її електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Позичальниці було надано кредит в розмірі 3 750 грн.

Між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 16.12.2021 укладено договір факторингу у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за договором позики №/2 від 17.09.2020, де боржником є ОСОБА_1 .

Між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором позики №/2 від 17.09.2020, де боржником є ОСОБА_1 .

Відповідачці було надано кредитні кошти за договором позики, однак вона не виконала належним чином зобов`язання за договором позики, внаслідок чого виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 08.03.2024 становить 105 731,01 грн.

Товариство просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 від 17.09.2020 в сумі 45 338,88 грн, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 17.09.2020 у розмірі 45 338,88 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності, впродовж якого останній мав право пред`явити позов. Зважаючи на цю обставину, у позовних вимогах до ОСОБА_1 слід було відмовити.

Як вбачається із розрахунку, який надано позивачем, останній платіж відповідачкою був здійснений 15.11.2020. Відповідно, з грудня 2020 року ОСОБА_1 припинила сплату кредитних коштів за договором. Тому саме з цього часу у позивача виникло право впродовж трьох років, тобто до листопада 2023 року звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором.

Також зазначає, що жодних додаткових договорів до вказаних вище кредитних договорів між позивачем та відповідачкою не укладалося.

У справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 сплачувала кошти за кредитним договором протягом останніх 3-х років.

Позивачем не доведено будь-яких поважних причин пропуску останнім позовної давності.

Судом першої інстанції не було враховано вказаних обставин, а також суд не аргументував з яких підстав зроблено висновок, що аргументи представника відповідача не потрібно враховувати.

Вказує, що право позивача звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 виникло з моменту, коли остання припинила сплачувати кредитні кошти. Тобто якщо останній платіж відповідачкою був здійснений 15.11.2020, то з грудня 2020 року позивач мав право звернутися до суду із позовною заявою, проте цього не зробив.

Доводи позивача стосовно того, що строк перебігу позовної давності зупиняються на час воєнного стану в Україні конкретно в цій справі є абсолютно безпідставними. Позивач не вказує будь-яких поважних причин того, що саме введення в Україні воєнного стану стало для нього перешкодою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідачки кредитних коштів.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М.яка приймала участь у справі в режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги заперечила, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

ОСОБА_1 та її представник взасідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце слухання справи. Представник апелянта просив апеляційну скаргу розглядати без його участі та участі ОСОБА_1 .

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Встановлено, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 від 17.09.2020 на підставі заявки-анкети №3318279 на умовах пропозиції на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачкою шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 (а.с.4-6).

Згідно копії договору факторингу №16-12/21, укладеного 16.12.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ «ІНФІНАНС» відступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.26-28).

Згідно Додатку №3 Реєстру боржників до договору факторингу №16-12/2021 та витягу з Додатку №3, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17.09.2020 у сумі 54 543,65 грн (а.с.28-31).

Згідно копії договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023, укладеного 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.32-34).

Згідно акту прийому-передачі Реєстру боржників, а також згідно Додатку №3 Реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 та витягу з Додатку №3, вбачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № у сумі 105 731,01 грн (а.с.34-37).

Кредитний договір №/2 укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту в мережі Інтернет https://www.moneyboom.ua/ та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

ОСОБА_1 , в порушення умов договору, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти своєчасно не повернула.

Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджено кредитним договором №/2, акцептом оферти на укладення договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 від 17.09.2020 та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3318279 від 30.10.2020, заявкою-анкетою на отримання кредиту №3318279, які підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, зазначеним у ній (а.с.4-6); квитанцією за сплату №70747750 від 30.10.2020 про переказ кредитних коштів від ТОВ «ІНФІНАНС» на картку боржника НОМЕР_1 у сумі 3750 грн за допомогою платіжною системи iPay.ua (а.с.22); розрахунками кредитної заборгованості за кредитним договором № від 17.09.2020, згідно яких загальна сума заборгованості за договором станом на 08.03.2024 становить 105731,01 грн (а.с.23-25). З наведених копій документів вбачається, що сторонами належним чином були узгоджені істотні умови договору, розмір відсотків та порядок повернення кредиту, однак дані були умови, порушено відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний кредитний договір укладений шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Задовольняючи позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами у справі, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Доводи апелянта про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки право позивача звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 виникло з моменту, коли остання припинила сплачувати кредитні кошти, тобто з грудня 2020 року, є необґрунтованими з огляду на таке.

Строк виконання договору від 30.10.2020 встановлено три роки, тобто до 30.10.2023, а позивач звернувся до суду в березні 2024 року, тобто строк, в межах якого позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду, не було порушено, оскільки такий розпочався в межах, визначених ст. 257 ЦК України.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частина п`ята статті 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, що звернені позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Отже, законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено, включно до дня подання позовної заяви до суду та існує на часу розгляду справи.

Законом України від 8 листопада 2023 року № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» пункт 19 викладено в такій редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Тобто на момент подання позивачем у цій справі позовної заяви в Україні діяв правовий режим воєнного стану, то відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивач і в продовж цього терміну не пропустив позовну давність, визначену статтею 257 ЦК України.

Тому доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення. Інших доводів щодо неправильності судового рішення апеляційна скарга не містить.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянтку.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 липня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

Є.Є. Мальцева