Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1279/23
Провадження № 2/499/92/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю: секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.

05 грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі також ОСОБА_3 ) подали позовну заяву до Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (далі також відповідач) в якій просять: - встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також спадкодавець) заповіту, посвідченого Баранівською сільською радою Іванівського району Одеської області; - визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, загальною площею, 8,533 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської селищної ради Березівського району, Одеської області (колишня Баранівська сільська рада Іванівського району Одеської області) в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця (далі також земельна ділянка); - визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця; - визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частки земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця (далі також позовна заява).

Позивачі у позовній заяві зазначають таке: 31 жовтня 2002 року спадкодавець склала заповіт посвідчений секретарем Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області Дранченко Тетяною Іванівною, який зареєстрований в реєстрі за № 56 (далі також заповіт), за яким заповідала: - житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Баранове Іванівського району Одеської області ОСОБА_1 (далі будинок); - земельну ділянку позивачам в таких розмірах: ОСОБА_2 - 2 га, ОСОБА_3 2 га, ОСОБА_1 4,533 га; спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; державний нотаріус постановою відмовила у вчиненні нотаріальних дій, через встановлення розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть та заповіті, в якому поділ земельної ділянки між спадкоємцями зазначений в площі, а не в частках (простих арифметичних дробах); вказані обставини позбавляють позивачів можливості оформити право на спадщину (а.с. 1-5).

Відповідач не подав до суду відзив проти позову.

2. Мотиви проведення судового засідання за відсутності учасників справи такі.

Позивачі подали до суду спільну заяву в якій зазначили, що просять розгляд справи проводити без їх участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений належно про час, дату та місце судового розгляду справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки вони належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а позивачі подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

3. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 грудня 2023 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження,й визначив дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи (а.с. 58-59).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 22 січня 2024 року задовольнив клопотання позивачів та витребував документи щодо заведення спадкової справи (а.с. 74-75).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 08 лютого 2024 року закрив підготовче провадження, та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 170-172).

4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.

ОСОБА_4 31 жовтня 2002 року склала заповіт, який посвідчений секретарем Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області Дранченко Тетяною Іванівною, який зареєстрований в реєстрі за № 56, за яким належний їй: будинок заповідала ОСОБА_1 ; земельну ділянку заповідала: ОСОБА_2 у розмірі 2 га, ОСОБА_3 у розмірі 2 га; ОСОБА_1 у розмірі 4,553 га (а.с. 18).

Іванівський районний суд Одеської області рішенням від 25 листопада 2014 року встановив факт належності спадкодавцю, Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 023106, виданого 13 листопада 2001 року Баранівською сільською радою Іванівського району Одеської області на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 19).

У свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене як « ОСОБА_5 » (далі також свідоцтво про смерть, а.с. 20).

У паспорті виданому Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 20 червня 2002 року прізвище спадкодавця « ОСОБА_5 » (далі також паспорт, а.с.22 4).

Довідка Іванівської селищної ради Одеської області від 04 грудня 2023 року № 458, свідчить, що спадкодавець була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (далі також довідка, а.с.23).

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 прізвище спадкодавця записане як « ОСОБА_5 » (далі також свідоцтво про народження, а.с. 24).

Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса постановою від 06 вересня 2023 року відмовила спадкодавцям у видачі свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки: в тексті заповіту спадкодавець не зазначила в яких частках (в простих арифметичних дробах) успадковується земельна ділянка; прізвище спадкодавця в заповіті « ОСОБА_8 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 » (далі постанова, а.с. 17).

5. Норми права, які застосував суд такі.

5.1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1 статті 328 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина 1 статті 1216 ЦК).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина 1 статті 1217 ЦК).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (частина 1 статті 1233 ЦК).

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина 1 статті 1235 ЦК).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК).

5.2. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (частина 1 статті 86 Земельного кодексу України, далі ЗК).

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частина 5 статті 89 ЗК).

5.3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3, 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті(частина 6 статті 1 статті 315 ЦПК).

6. Мотиви застосування норм права такі.

6.1. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Встановлення факту належності спадкодавцю заповіту необхідно позивачам для реалізації їх спадкових прав.

Позивачі є спадкоємцями за заповітом, однак прийняти спадщину не можуть, адже у свідоцтві про смерть, прізвище спадкодавця « ОСОБА_5 », а заповіті зазначене « ОСОБА_8 ».

Факт належності заповіту спадкодавцю підтверджується копією: свідоцтва про народження, паспорта, свідоцтва про смерть, довідки.

Зміст зазначених документів дозволяє зробити висновок, що заповіт складений спадкодавцем.

6.2. Системний аналіз положень норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що право власності на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку способом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Якщо право власності на спадкове майно підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності нотаріус зобов`язаний прийняти такі документи разом з іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Факт відмови позивачу у здійсненні нотаріальної дії може підтверджуватись тільки наявністю прийнятої нотаріусом відповідної постанови. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на спадкове майно є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Суд наголошує, що сторонами не можуть оформити право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус постановою відмовила у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Суд констатує, що в заповіті частки земельної ділянки визначені в площі, а не і в простих арифметичних дробах.

Суд не має сумнівів, що спадкодавець розпорядилася своїм майном способом складення заповіту на користь позивачів, які не мають між собою спору щодо часток успадкованої земельної ділянки.

Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Тож, суд встановив наявність таких перешкод, оскільки нотаріус постановою від 06 вересня 2023 року обґрунтовано відмовила, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, що унеможливлює реалізацію позивачами своїх спадкових прав.

7. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить до висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 273 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (проживає в будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (проживає у квартирі АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (проживає в будинку АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (місцезнаходження будинок 93-А на вулиці Центральна, селища Іванівка, Березівського району Одеської області, ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що заповіт посвідчений секретарем Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області Дранченко Тетяною Іванівною та зареєстрований в реєстрі за № 56, складений 31 жовтня 2002 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом складеним ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частки земельної ділянки, загальною площею 8,533 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (раніше Баранівська сільська рада Іванівського району Одеської області).

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом складеним ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частки земельної ділянки, загальною площею 8,533 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (раніше Баранівська сільська рада Іванівського району Одеської області).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом складеним ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/4 частки земельної ділянки, загальною площею 8,533 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області (раніше Баранівська сільська рада Іванівського району Одеської області).

Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 07 березня 2024 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК