Справа № 214/1784/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Малаховської І.Б.

Секретаря судового засідання Митрофанової К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку окремого позовного провадження цивільну справу № 214/1784/24 за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

Установив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , оформленої 03.01.1957 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 , яка рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2023 року визнана недієздатною. Відповідно до вищезазначеного рішення її призначено опікуном.

Так, її мати ОСОБА_2 має вік повних 85 років. З метою оформлення пенсії свої матерії, вона звернулася із відповідним пакетом документів до територіального органу Пенсійного фонду України. Однак, у січні 2024 року вона отримала рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії № 03 від 22.01.2024 року, у якому серед іншого зазначено «Страховий стаж особи на дату звернення нема можливості встановити , оскільки трудову книжку не зараховано, так як зміна прізвища виправлена неналежним чином та відсутнє свідоцтво про одруження. Також відсутній податковий номер або інформація про відмову». Її мати є громадянкою Росії. Значну частину свого життя прожила та працювала в Азербайджанській РСР.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до норм ЦПК України, заява, яка подається до суду, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 цього Кодексу. Якщо заява за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Заявник вказує, що на підтвердження зазначених в заяві обставин, вона долучає до матеріалів справи «свидетельство о браке» та «трудовую книжку», однак вищезазначені документи викладені іноземною мовою, що позбавляє суд вивчити його зміст та надати оцінку під час розгляду справи.

Згідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175,, 177ЦПК України, то згідно з ч.11 ст.187 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху

Надати заявникові строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду, 5 днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя І.Б. Малаховська