"23" травня 2024 р. Справа № 363/1365/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

23 травня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Рукас О.В.;

за участю секретаря судових засідань Охоти Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 10.12.2009 року виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 32.

До офіційної реєстрації шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також під час шлюбу ще троє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Станом на час подачі позову, всі четверо дітей сторін є неповнолітніми.

Через те, що спільне життя у подружжя не склалося, ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 вчиняється домашнє насильство, з жовтня 2023 року сторони проживають окремо, а діти залишились проживати і перебувають на повному утриманні ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 участі в утриманні та забезпеченні спільних дітей не бере, належним чином батьківські обов`язки щодо утримання дітей не виконує. У свою чергу, ОСОБА_1 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за найменшою дитиною, у зв`язку з чим потребує допомоги в утриманні та забезпеченні спільних дітей всім необхідним.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд позовні вимоги задовольнити, стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей у розмірі по 1/3 частки від ОСОБА_7 на кожну дитину, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.03.2024 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав на подачу заяв по суті справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення. До судового розгляду від ОСОБА_1 надійшла заява (а.с. 40), в якій позовні вимоги було підтримано у повному обсязі, висловлено прохання про проведення судового розгляду за відсутності позивача, а також надано згоду на ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. Про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_2 повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем його проживання, шляхом направлення SMS-повідомлення на його номер телефону, вказаний у матеріалах справи, а також шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Вишгородського районного суду Київської області.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи зворотних поштових повідомлень (а.с. 44, 52), всі поштові відправлення на ім`я ОСОБА_2 , що направлялися судом, були особисто вручені ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем його проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про проведення судового розгляду за відсутності позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було висловлено згоду на проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, засвідчено обізнаність щодо наслідків ухвалення заочного рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, то суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів з наступним ухваленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 121, ч. 1 ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У ч. 1-3 ст. 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.12.2009 року (а.с. 10) судом встановлено, що 10 грудня 2009 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області складено відповідний актовий запис № 32.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 09.11.2009 року (а.с. 11) судом встановлено, що до реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , народилася ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками дитини вказані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23.02.2012 року (а.с. 11а) судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, народився ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками дитини вказані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 23.04.2014 року (а.с. 12) судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, народилася ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини вказані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 18.08.2023 року (а.с. 13) судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, народилася ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьками дитини вказані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 7) судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З довідки Петрівської сільської ради Київської області від 17.05.2024 року № 3/179 (а.с. 63) судом встановлено, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться діти: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Діти зареєстровані та проживають разом з ОСОБА_1 .

У свою чергу, з листа Димерської селищної ради Київської області від 22.03.2024 року № 1117/03-18 (а.с. 20) вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає окремо за адресою АДРЕСА_2 .

Судом підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 не тільки проживає окремо від позивачки та спільних дітей, але і добровільно не виконує покладений на нього обов`язок з утримання дітей. Разом з тим, ОСОБА_2 працездатний, інших осіб на утриманні немає.

Судом встановлено, що днем пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини є 19.03.2024 року.

У позовній заяві ОСОБА_1 заявлено вимогу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) на кожну дитину. У той же час, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи наведені приписи законодавства, зважаючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання чотирьох дітей, то задоволення позовних вимог передбачає визначення єдиної частки від доходу ОСОБА_2 , яка буде стягуватися в якості аліментів на утримання всіх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Найстаршою дитиною є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Датою досягнення повноліття є ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні немає, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19 березня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах за позовами щодо стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору.

Судом встановлено, що у зв`язку з розглядом справи ані стороною позивача, ані стороною відповідача судових витрат не понесено.

З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 84, 109, 110, 112, 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_7 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19 березня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення про стягнення з аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_7 ).

Головуючий суддя О.В. Рукас