Справа №442/3584/24
Провадження №2/442/945/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді Хомик А.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачки адвокат Зварич Н.Т. звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Позов мотивує тим, що позивачка ОСОБА_1 з 14 липня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у якому в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.01.2023, шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_1 постійно проживає зі своїм дітьми, займається їх вихованням. Вони повністю перебувають на її утриманні так як їхній батько ОСОБА_2 участі у вихованні та навчанні дітей не приймає.

Крім цього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженню є повнолітнім, та навчається на першому курсі денного відділення інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка». Термін закінчення навчання: 30 червня 2027 року.

Вказує, що діти повинні бути забезпечені належним рівнем життя необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціальною розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивачка одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки має постійний дохід та на даний час проходить службу у Збройних Силах України.

Ухвалою від 03.05.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 23.05.2024.

Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу.

Від відповідача відзиву на позов не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ні позивачем, ні відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18 січня 2006 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11 листопада 2011 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 17 жовтня 2013 року.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області справі №442/7410/22 від 10.01.2023, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно Акту обстеження умов проживання, складеного 05.03.2024 комісією відділу Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 проживає разом з дітьми: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , а згідно Акту №60 про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 23.02.2023, складеного представниками КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 не проживає у кв. АДРЕСА_2 з листопада 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, яка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі, вказаному позивачкою 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим ч. 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Представником позивача у позовній заяві зазначено, що витрати на правничу допомогу становлять 2000,00 грн, та в якості підтвердження надано Ордер про надання правничої правової та платіжну інструкцію про сплату 2000 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таких доказів представником позивача не долучено. Відтак, суд вважає, що у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на неповнолітні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 23.05.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.П. Хомик