Справа№592/2666/24
Провадження №2/592/994/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

19.02.2024 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбних відносин мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Зароічного районного суду м.Суми від 03.06.2020 року з нього на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн. Проте з 18 березня 2022 року і по теперішній час їхній син проживає у Республіці Італії разом із рідною тіткою ОСОБА_3 , яка займається його вихованням, утриманням, навчанням та здоров`ям.Тому позивач просить припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн щомісячно, що стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми 591/1329/20 від 03.06.2020 року, починаючи з дати подачі позову до суду, а також визнати рішення Зарічного районного суду м.Суми 591/1329/20 від 03.06.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

22.02.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце судового розгляду справи, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надали.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, хоча повідомлялись про час і місце розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми №591/1329/20 від 03.06.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 2 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері - ОСОБА_6 .

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим Зарічним ВДВС у м. Суми СМУ МЮ від 26.01.2024 року, ОСОБА_1 сплачує аліменти та заборгованості немає. У матеріалах виконавчого провадження №63064357 містяться також заяви ОСОБА_2 датовані 04.07.2022 року та 26.07.2022 року про те, що вона отримує аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_4 .

З ІНФОРМАЦІЯ_2 і по теперішній час ОСОБА_4 проживає разом із рідною тіткою ОСОБА_3 , яка займається його вихованням, утриманням, навчанням та здоров`ям.

Відповідно до Протоколу про передачу неповнолітнього під опіку від 18.03.2022 року виданого Поліцейським управлінням у Вероні, ОСОБА_3 було передано тимчасово під нагляд.

Постановою №452/2022RR Суду у справах неповнолітніх у Венеції від 13.06.2022 року, ОСОБА_7 призначено опікункою для неповнолітнього без супроводу ОСОБА_4 .

Відповідно до довідок №0000551/2024 від 18.01.2024 року виданих Держаним загальноосвітнім закладом «імені Дж.Пасколі» зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахований, дійсно навчається у 2С класі середньої школи І ступеня у Греццані, регулярно відвідував 2022/2023 навчальний рік та регулярно відвідує його у 2023/2024 навчальному році.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України) та підставами припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Аналіз викладених вище норм свідчить, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або дитина не проживає з отримувачем аліментів. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Як встановлено судом, на даний час ОСОБА_4 проживає та навчається в Італії, ОСОБА_2 отримує аліменти на утримання сина, але фактично утриманням його не займається. Спільний син з нею 2 роки не проживає. До того ж, доказів цільового використання аліментів, перерахувань сину, а також того, що вона передавала дитині якісь речі, подарунки, шкільні товари, речі, одяг, суду не надано.

Вирішуючи питання про припинення стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 23 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані, які необхідно задовольнити. Проте у задоволенні позовної вимоги, яка стосується визнання рішення Зарічного районного суду м.Суми 591/1329/20 від 03.06.2020 року таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 263 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн щомісячно, що стягуються починаючи з 02.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття, на підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми 591/1329/20 від 03.06.2020 року, з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо визнання рішення Зарічного районного суду м.Суми 591/1329/20 від 03.06.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Суддя Г.Ю. Корольова