Справа №752/73/24
Провадження №2/752/2922/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кваша Михайло Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сектором дізнання Фастівського районного управління поліції ГУПП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001083, відомості про яке 04.06.2020 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке виявилось у заподіянні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень відповідачем.

Досудове розслідування завершилось складанням та направленням до Васильківського міськрайонного суду Київської області обвинувального акту відносно ОСОБА_2 за скоєння щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

04.07.2023 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області було встановлено, що 27.05.2020 приблизно о 19 год. 30 хв. на території СМ «Глеваха-1», розташованому по вул. Залізничній, 18, в смт. Глеваха Фастівського р-ну Київської області ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1 , чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №59/д від 15.09.2022 у ОСОБА_1 мала місце закрита черепно-мозкова травма, а саме струс головного мозку, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Водночас, у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності, а цивільний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

27.05.2020 після побиття ОСОБА_1 ОСОБА_2 на місце події прибув голова правління СМ «Глеваха-1» ОСОБА_3 , який доставив позивача до Васильківської центральної районної лікарні.

В період з 27.05.2020 по 29.05.2020 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, де проходив лікування у неврологічному відділенні.

З 29.05.2020 ОСОБА_1 продовжив амбулаторне лікування і спостерігався в поліліклініці №5 Шевченківського району м. Києва.

За час лікування ОСОБА_1 була витрачена значна сума коштів на купівлю медикаментів та медичних засобів, а також на отримання медичних послуг, проте з огляду на сплив трьох років з моменту скоєння кримінального проступку, на підтвердження зазначених витрат не збереглися, за винятком однієї квитанції до прибуткового касового ордера №424 від 27.05.2020 за огляд у Васильківській центральній районній лікарні на суму 131,90 грн.

Таким чином, документально підтверджені витрати на лікування ОСОБА_1 становлять 131, 90 грн.

Внаслідок вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення позивачу було завдано моральну шкоду, спричинену фізичним болем, що завдало йому глибоких страждань та великих душевних переживань.

Удари ОСОБА_2 були настільки сильними, що ОСОБА_1 одразу впав на землю та короткостроково втратив свідомість. Додаткових душевних страждань йому завдала обставина побиття його на очах своїх колег ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що з залишило важкий емоційний слід та викликало почуття власної безпомічності.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо відшкодування ОСОБА_1 завданої шкоди. Останній уникав будь-яких зустрічей, жодного разу не просив вибачення за свої дії, що лише підсилювало моральні страждання позивача.

Більше того, від надзвичайно затяжного строку досудового розслідування позивач переніс величезний стрес, нервове напруження та страх, через те, що спочатку кримінальне провадження було закрите і ОСОБА_2 не поніс жодної відповідальності за свій кримінальний проступок, а далі через те, що дізнання постійно затягувалось, що безумовно порушувало права ОСОБА_1 .

Участь ОСОБА_1 протягом трьох років у слідчих діях в рамках кримінального провадження №0001083, а також участь в судових засіданнях постійно нагадували та нагадують йому про заподіяння тілесних ушкоджень відповдіачем та змушують знову переживати подію кримінального правопорушення. Позивач відчуває пригніченість та розпач, що негативно впливає на його психічне здоров`я.

Просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 131,90 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн, вирішити питання про розподіл судових витрат.

15.03.2024 позов залишено без руху та надано строк для усунення його недоліків.

01.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача адвокат Пономаренко О.А. надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що в ухвалі Васильківського районного суду Київської області відсутні жодні посилання або висновки про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В ухвалі зауважено, що суд не перевіряв фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України шляхом дослідження доказів.

Завдання моральних страждань ОСОБА_1 обґрунтовується надзвичайно затяжним строком досудового розслідування, прийняттям під час слідства рішення про закриття кримінального провадження, затягуванням дізнання з боку працівників поліції, що порушувало права позивача.

Наведені обставини в жодній мірі не залежали від волі відповдіача та не можуть слугувати підставами для стягнення майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовуються лише вибірковими доказами, здобутими в рамках кримінального провадження, відокремленими від інших матеріалів, які судом не досліджувалися, не оцінювалися не предмет їх належності та допустимості, та на підставі яких можна було б дійти висновку про наявність або відсутність у діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення та доведеність його винуватості. Докази винуватості відповідача відсутні.

Представник позивача адвокат Кваша М.М. надав відповідь на відзив, в якій підтримав заявлені позовні вимоги. Зазначив, що заперечення відповідача зводиться до відсутності доказів про наявність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки при зверненні до суду сторона позивача не надала обвинувальний вирок суду відносно відповідача.

З ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2023 у справі №362/2488/23 вбачається, що ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Диспозиція статті 49 КК України сформульована таким чином, що звільненню від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності підлягає виключно особа, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачає, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, таза наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України.

Більше того, стаття 44 КК України однозначно вказує про те, що виключно особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

04.07.2023 Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі №362/2488/23 було постановлено ухвалу, згідно з якою ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

В ухвалі зазначено, що згідно обвинувального акту ОСОБА_2 27.05.2020 приблизно о 19 год. 30 хв. на території СМ «Глеваха-1», розташованому по вул. Залізничній, 18, в смт. Глеваха Фастівського р-ну Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин заподіяв шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 , що виразилось у нанесенні потерпілому ударів по голові та обличчю, чого йому завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 27.05.2020 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно даних протоколу огляду від 05.10.2021, згідно з яким оглядався відеозапис з камери відеоспостереження ГО СМ «Глеваха-1», розташованому по вул. Залізничній, 18, в смт. Глеваха Фастівського р-ну Київської області, зафіксовано факт нанесення ударів ОСОБА_1 в область обличчя рукою та в область голови головою, після яких ОСОБА_1 впав на землю.

Аналогічні відомості зафіксовані на відеозаписі, доданому до позову.

Допитані у кримінальному провадженні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 №0001083 підтвердили факт нанесення 27.05.2020 тілесних ушкоджень позивачу відповідачем на території ГО СМ «Глеваха-1».

Відповідно до висновку експерта №59/д від 15.09.2022 у ОСОБА_1 мала місце закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

12.04.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області у справі №362/1701/21 постановлено ухвалу, якою скасовано постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області від 23.06.2020 про закриття кримінального провадження №0001083 від 04.06.2020 за ч.1 ст. 125 КК України.

27.05.2020 ОСОБА_1 сплатив на користь КНП ВРР "Васильківської ЦРЛ" 131,90 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 27.05.2020 №424.

В період з 28.05.2020 по 29.05.2020 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ВРР "Васильківської ЦРЛ" з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин тіла, що підтверджується копією медичної картки стаціонарного хворого.

01.06.2020 позивач був оглянутий сімейним лікарем з приводу травми, отриманої 27.05.2020.

01.06.2020 ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до КНП ВРР "Васильківської ЦРЛ", що підтверджується копією медичної картки амбулаторного хворого.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними та достатніми доказами, що відповідач вчинив неправомірні дії відносно позивача ОСОБА_7 , що мало наслідком ушкодження його здоров`я.

Доводи представника відповідача щодо того, що доказів про наявність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, немає, оскільки при зверненні до суду сторона позивача не надала обвинувальний вирок суду відносно відповідача, суд вважає незмістовними.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_2 27.05.2020 вчинив відносно позивача кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, про що зазначено в ухвалі від 04.07.2023 про закриття кримінального провадження №0001083 від 04.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За таких обставин відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка спричинена позивачу внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд зауважує, що обов`язок доказування розміру матеріальної шкоди покладається на позивача.

Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що матеріальна шкода в розмірі 131,90 грн., стягненню з відповідача не підлягає, оскільки суду не було надано доказів того, за які саме медичні послуги чи медичні препарати сплатив позивач зазначену суму, чи були ці призначення зроблені лікарем та у зв`язку з чим, чи були ці витрати необхідними для відновлення здоров`я позивача через протиправні дії відповідача.

Водночас суд вважає обґрунтованими доводи позивача, щодо спричинення йому моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповдіача. Зазначені неправомірні дії відповідача дійсно призвели до ушкодження здоров`я ОСОБА_1 , що змусило його звертатись до медичних закладів для його відновлення, а також до правоохоронних органів та до суду за захистом своїх прав.

При цьому суд вважає, що не можна покладати на відповідача обов`язок відшкодовувати позивачу моральну шкоду, спричинену тривалим досудовим розслідуванням, через відсутність його вини у її спричиненні.

За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, в розмірі 15000 грн. і вважає, що відшкодування моральної шкоди в зазначеному розмірі є розумним та справедливим з урахуванням тривалості негативних вимушених змін у житті позивача, зокрема, тривалості лікування, які виникли внаслідок протиправних дій відповідача. Крім того, зазначений розмір моральної шкоди, на думку суду, відповідає критерію розумності та справедливості, є адекватним відшкодуванням тих моральних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправним ушкодженням його здоров`я.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди слід віднести за рахунок держави, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині.

При цьому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди пропорційно розміру задоволених позовних вимог (30%) в сумі 322,80 грн.

Керуючись ст. 128 КПК України, ст.ст. 12- 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

:

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 322 (триста двадцять дві) грн. 08 коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складено 02.05.2023.

Суддя Ж. І. Кордюкова