Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 січня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,-,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення. Позов мотивований тим, що

10 травня 1994 року позивач разом з дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та мамою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приватизували квартиру АДРЕСА_1 . Про що свідчить свідоцтво на право власності на квартиру від 10.05.1994р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мама позивача.

Позивач один залишився проживати у вказаній квартирі.

02.10.2008 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Після реєстрації шлюбу відповідач взяла його прізвище ОСОБА_5 та стала проживати у квартирі позивача без реєстрації. У них спільних дітей не має.

Після реєстрації шлюбу Відповідачка почала його ображати, влаштовувала безпричинні сварки. По тій причині позивач подав цивільний позов у 2017 році про розірвання шлюбу. 31.05.2017р. Червоноградським міським судом шлюб між ними розірваний. Рішення набрало законної сили.

Відповідно з довідкою від 16.09.2022р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з 19.02.1993 року по даний час. Зі слів Відповідача, мені відомо, що вона являється власницею даної однокімнатної квартири так як оформила на себе право власності.

Молодший син отримав добротній житловий будинок в спадок від бабусі(мами Відповідача) в селі Сілець хутір Заболотня, проживає один. Відповідач відмовилася від вказаного спадку

Після розірвання шлюбу, Відповідач продовжує влаштовувати безпричинні сварки, провокує позивача на те, щоб він її вдарив.

Позивач звертався в усній формі до дільничного інспектора поліції. Дільничний провів бесіду з Відповідачем. А позивачу порадили звернутися в суд з позовом про виселення відповідача.

Маючи свою квартиру, Відповідач продовжує проживати без реєстрації у квартирі позивача.

Відповідач не сплачує комунальні послуги, позивач проводжу оплату через мобільний телефон «Ощад24»

Довідку про сплату комунальних послуг додаю.

Відповідач займає кімнату в квартирі самовільно, не купує продуктів харчування. Влаштовує постійно безпричинні сварки, провокує позивача на нанесення їй тілесних ушкоджень. Під час сварки штовхає його, говорить, щоб він її вдарив.

Відповідач перешкоджає йому, як власнику квартири користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Добровільно звільнити квартиру відповідач не хоче, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду, оскільки своїми діями відповідач створює йому перешкоди в користуванні квартирою. Самоправно займаючи квартиру, перебуваючи в квартирі без достатніх підстав, перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю, не бажає звільнити квартиру на його законну вимогу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не прибула однак належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно з довідкою від 16.09.2022р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з 19.02.1993 року по даний час. Зі слів Відповідача, мені відомо, що вона являється власницею даної однокімнатної квартири так як оформила на себе право власності.

Згідно до Рішення суду шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до свідоцтва на право власності на квартиру від 10.05.1994р. вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.3 ст.116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, слід Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.29) судові витрати, що становлять 2684 грн. судового збору.

Керуючись ст.12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354, 280-282 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Рішення може бути оскаржене до суду , що його виніс протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Головуючий: О. А. Веремчук