Справа № 727/6468/20
Провадження № 6/727/47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.,

за участю секретаря: Гелка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ :

26.02.2024 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №727/6468/20.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.10.2020 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено.

Після набрання законної сили ухваленого рішення суду від 01.10.2020 року АТ «Універсал Банк» отримало виконавчий лист та мав намір пред`явити його до виконання.

Вказував, що причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання було повномасштабне вторгнення російської федерації 24.02.2022 року на територію України.

Заявник просив визнати причину пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання поважною та поновити пропущений строк пред`явлення до виконання.

Сторони у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Частково дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява АТ «Універсал Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Як було встановлено судом заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.10.2020 року по справі №727/6468/20 позовні вимоги АТ «Універсал Банк» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства « Універсал Банк» (), заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 19.01.2019 року у розмірі 11641 (одинадцять тисяч шістсот сорок одна) грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства « Універсал Банк» () понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.50-53).

Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.

При вирішенні даної заяви суд керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також роз`ясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд сказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

ЄСПЛ в рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» за заявою № 3236/03 вказував про можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Суд зазначає, що загальновідомим фактом є те, що згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час.

Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012, зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що з 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан, який триває і на даний час, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Поновити стягувачу Акціонерному товариству «Універсал Банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №727/6468/20 відносно боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.