Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/556/24
Провадження №: 2-н/332/186/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Нінель Валеріївна, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, інфляційних збитків і 3% річних.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, інфляційних збитків за період з 01.01.2021 по 24.02.2022 в розмірі 230,20 грн., 3% річних за період з 01.01.2021 по 24.02.2022 в розмірі 58,95 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вищевказаної вимоги Заводським районним судом м. Запоріжжя було скеровано запити до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради з метою надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржників.

За результатами отриманих судом довідок 22.05.2024 року з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, встановлено, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня. Разом із цим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.04.2013 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, боржник ОСОБА_1 ані за адресою надання послуг з управління багатоквартирним будинком, ані за іншою адресою не зареєстрований.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Поряд з цим, суддею встановлено, що і боржник ОСОБА_2 за зазначеною в заяві про видачу судового наказу не зареєстрована. У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що з 16.02.2011 року на підставі свідоцтва про власності від 17.01.2011 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_3 . Однак, з 23.08.2016 року на підставі договору купівлі продажу зареєстрованого за № 2681 від 23.08.2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М. зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 .

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 , та із наданих матеріалів не вбачається порушення грошової вимоги саме ОСОБА_2 і з урахуванням визначеного заявником саме солідарного порядку стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК Україниу разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» у видачі судового наказу про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком, інфляційних збитків і 3% річних.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В. Марченко