Справа № 579/81/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4428556 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 11000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , на строк до 30 днів, з терміном повернення 06.08.2021, зі сплатою відсотків 1,90% в день. Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав. На підставі п.4.3 кредитного договору, кредитний договір було авто пролонговано на 90 днів, надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

25 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25-05/2022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 11000 грн. тіло кредиту та 25080 грн. нараховані проценти, а всього 36080 грн. 00 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 943 грн. 23 коп., а також 3 % річних за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 року - 157 грн. 17 коп. Також просить стягнути 2422 грн. 41 коп. судового збору та 10000 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач подала відзив на позов, за змістом якого позовні вимоги не визнає, вважає вимоги позивача необґрунтованими, зазначає, що позивач не надав жодного оригінального документу, зокрема Договору про споживче кредитування, на підставі якого просить стягнути з неї кошти, не надав документів первинної фінансової звітності, які свідчать про отримання нею заявленої суми, не надав доказів відправлення смс повідомлення на номер телефону, який вказаний в договорі під час підписання документу. Електронний підпис є тільки зі сторони споживача, на договорі має бути електронний цифровий підпис обох сторін, а не тільки позичальника, або мокра печатку і дійсний підпис, оскільки це укладення угоди між двома сторонами. В договорі, який надав позивач, присутні печатка і підпис, які не можуть бути ідентифіковані як оригінальні, неможливо визначити час підписання документу, і не мають права стояти, оскільки попередньо даний варіант підписання не обговорювався зі споживачем. ТОВ «Авентус Україна» не надіслало їй екземпляр оригінального договору на вказану нею електронну адресу для детальнішого ознайомлення і використання пунктів договору при подальшому співробітництві (а.с.94-100).

Від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с.101-107, 108-127).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.07.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4428556 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу на підставі заявки позичальника для отримання кредиту на відповідному Інтернет - ресурсі https://creditplus.ua. Відповідачем ОСОБА_1 договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А458807 від 07.07.2021 о 11:45:29. (а.с. 14-18).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 4428556 про надання споживчого кредиту його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1, 90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; в межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась авто пролонгація, відповідно до п.4.3.Договору. Згідно п.1.4 строк кредитування 30 днів. Порядок авто пролонгації договору визначено п.4.3.

Через ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», з яким кредитодавцем укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 087/20П від 08.07.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснив переказ грошових коштів в сумі 11000,00 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с. 33-35, 71).

25 травня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № 4428556 про надання споживчого кредиту від 07.07.2021 (а.с.39-43, 47).

Згідно витягу з реєстру боржників від 25 травня 2022 року боржнику ОСОБА_1 нарахована заборгованість в розмірі 36080,00 грн., з яких 11000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25080,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 8).

25 травня 2022 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надіслало ОСОБА_1 електронне повідомлення про відступлення права грошової вимоги, з пропозицією сплати заборгованості за договором на рахунок нового кредитора (а.с. 76).

За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 3 ч.1 п.п.6, 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно ст.16 ЦПК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 07 липня 2021 року, таким чином між позивачем та первісним кредитором виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно картки обліку договору заборгованість відповідача за кредитним договором № 4428556 від 07.07.2021 року складає 11000 грн. 00 коп. - основний борг, 25080 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, загальна заборгованість - 36080 грн. 00 коп. (а.с. 23-31).

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідач ОСОБА_1 не оспорювала договір позики, укладений між нею та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі.

Відповідачем не надано суду доказів, на які вона посилається як на підставу заперечень проти позову.

Таким чином, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Стороною відповідача інших доказів суду не надано.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

За змістом ч. 3 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Враховуючи положення ч. 3 ст. 83 , ч. 3 ст. 95 ЦПК України посилання відповідача на те, що позивач не надав жодного оригінального документу, в договорі, який надав позивач, відсутні оригінальні печатка і підпис, є необґрунтованим та не заслуговує на увагу суду, оскільки докази подані позивачем є у відповідача та вони подані до суду в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Інші доводи, на які посилається відповідач, є необґрунтовані та не заслуговують на увагу суду.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу заперечень проти позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4428556 від 07 липня 2021 року в розмірі 36080 грн. 00 коп., з яких: 11000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25080 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

В позові ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» ставить питання про стягнення інфляційних втрат за період з грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 943 грн. 23 коп., а також 3 % річних за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 року - 157 грн. 17 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого представником позивача Розрахунку розміру штрафних санкцій вбачається, що за період з грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 , у зв`язку з простроченням виконання боргових зобов`язань, нараховано інфляційні втрати - 943 грн. 23 коп. та за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року 3% річних - 157 грн. 17 коп., які, з урахуванням встановлених вище обставин, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правової допомоги, звітом про надання правової допомоги згідно договору, рахунком на оплату послуг, платіжним дорученням про оплату послуг адвоката Столітнього М.М. з правничої допомоги, ордером, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020.

Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 41 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Загородня, 15, офіс 118/2, , до ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36080 грн. грн. 00 коп., інфляційні втрати 943 грн. 23 коп., три відсотки річних 157 грн. 17 коп., всього 37180 (тридцять сім тисяч сто вісімдесят) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати за сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 10000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 14 березня 2024 року.

Суддя О. В. Моргун