Справа № 161/3581/24 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/1161/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністераства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_1 , поданою від її імені представником ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, яку мотивує тим, що з 2008 року вона з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

З 12 вересня 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

27 травня 2023 року їй надійшло сповіщення, що ОСОБА_2 пропав безвісти 12 травня 2023 року під час бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Масютівка Куп`янського району Харківської області.

Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу їй необхідне для оформлення допомоги у зв`язку із втратою годувальника, а також оформлення можливої виплати одноразової грошової допомоги при смерті військовослужбовця під час військових дій.

Ураховуючи наведене, просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу з 01 січня 2008 року до 12 травня 2023 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Роз`яснено про право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 від імені заявниці ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи і порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа Міністерство оборони України, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

У цій справі заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт її з ОСОБА_2 проживання як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для інших кровних родичів чоловіка.

Доведення факту проживання як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу пов`язане з настанням обставин, за яких заявниця бажає оформлення допомоги у зв`язку із втратою годувальника, а також оформлення можливої виплати одноразової грошової допомоги при смерті військовослужбовця під час військових дій, про що нею ж зазначено у поданій до суду заяві (а.с.2-4), стосується зміни обсягу сімейних прав інших кровних родичів та безумовно впливає на права й інтереси самої заявниці, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт проживання як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу не може встановлюватись у безспірному порядку, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання інтересів інших осіб.

Обставини за таким фактом не є неоспорюваними та підлягають доведенню.

Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявниці.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Такі ж висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення заяви без розгляду та роз`яснив право на звернення із позовом у загальному порядку.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді