УХВАЛА

Іменем Украни

Справа № 495/3444/20

Номер провадження 4-с/495/1/2024

05 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на рішення головного державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Белінської Лариси Валеріївни про скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

1. Стислий зміст позицій учасників справи

1.1. Із 20.07.2023 судовий наказ, виданий 25.06.2020 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «ООЕК») заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 1 830 грн 68 коп., три відсотки річних у сумі 41 грн 08 коп., інфляційних нарахувань в сумі 21 грн 32 коп., судового збору в розмірі 210 грн 20 коп., перебуває на примусовому виконанні у Білгород-Дністровському відділі державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Білгород-Дністровський ВДВС), виконавче провадження № 72324191.

Однак, 16.12.2023 постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровський ВДВС Белінської Л.В. у ВП № 72324191 закінчено виконавче провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника.

Представник ТОВ «ООЕК» вважає таку постанову неправомірною, оскільки правовідносини, що склались між боржником і стягувачем допускають правонаступництво. Водночас, державний виконавець не виконав обов`язку щодо вжиття ефективних заходів для примусового виконання судового рішення, не встановив коло спадкоємців, не замінив сторону боржника та передчасно закінчив виконавче провадження.

Керуючись наведеним, скаржник просить скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровський ВДВС від 06.12.2023 у ВП № 72324191; зобов`язати державного виконавця відновити ВП з примусового виконання судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2020, боржником за яким є ОСОБА_1 , вчинити необхідні дії для встановлення правонаступника боржника.

1.2. У відзиві на скаргу головний державний виконавець Білгород-Дністровського ВДВС Белінська Л.В. не погодилась із доводами скаржника. В обгрунтування позиції зазначила, що в межах ВП № 72324191 вжито усіх необхідних заходів для ефективного примусового виконання судового наказу; у зв`язку із встановленням факту смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) боржника ОСОБА_1 06.12.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки застосована норма не визначає обов`язку державного виконавця встановлювати коло спадкоємців після смерті боржника фізичної особи, тому скарга є безпідставною та необґрунтованою.

2. Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 06.12.2023.

У червні 2020 року ТОВ «ООЕК» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

25.06.2020 суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ООЕК» заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 1 830 грн 68 коп., три відсотки річних у сумі 41 грн 08 коп., інфляційних нарахувань в сумі 21 грн 32 коп., судового збору в розмірі 210 грн 20 коп.

За вказаним судовим наказом 25.07.2023 головний державний виконавець Білгород-Дністровського ВДВС Белінська Л.В. відкрила виконавче провадження № 72324191.

Постановою від 06.12.2023 головний державний виконавець Білгород-Дністровського ВДВС Белінська Л.В. закінчила ВП № 72324191 на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника.

3. Застосовані норми права; висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (стаття 129-1 у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону).

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII)).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК. Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.10.2023 у справі № 523/2357/20 сформувала правовий висновок: смерть боржника необхідно розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження; наведеними вище нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У межах розгляду даної скарги суд звертає увагу на таке

Відповідно до статей 25, 30 ЦК України, статей 46-48 ЦПК України позов може бути поданий лише до особи (відповідача), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність.

Згідно з частиною четвертою статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 померла, припинилась і її цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки).

Зважаючи на це, а також те, що смерть ОСОБА_1 мала місце до звернення до суду ТОВ «ООЕК» із заявою про видачу судового наказу, перша не набула цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не була учасником у даній справі на момент даної заяви до суду. .

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду її учасник (у даному випадку - боржник) має бути живим.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК).

З огляду на те, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з моменту смерті припинено цивільну правоздатність вказаної особи. Отже, станом на дату видачі судового наказу 25.06.2020 ОСОБА_1 не набула обсягу цивільних прав та обов`язків, зокрема учасника наказного провадження у суді та під час його примусового виконання як боржника.

Керуючись наведеним, суд дійшов висновку, що у даному випадку правила правонаступництва не можуть бути застосовані шляхом заміни сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником, оскільки ОСОБА_1 в силу статті 25 ЦК не набула статусу боржника в межах ВП № 72324191.

Отже, судом встановлено, що державним виконавцем дотримані зазначені вимоги законодавства, виконавче провадження закінчене на підставі та у спосіб, визначений Законом - на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК, якщо оскаржувані рішення та дії були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повне судове рішення складене 05.03.2024.

Суддя Ю.Ф. Волкова