КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 754/6080/23

номер провадження: 22-ц/824/782/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у складі судді Грегуль О.В., у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №050-2900/756-0453, відповідно до умов якого банк прийняв на себе зобов`язання надати позичальнику грошові кошти в сумі 128 500,00 швейцарських франків, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплати проценти за користування кредитом у розмірі 10,45% річних, строком з дати надання кредиту до 10 листопада 2027 року.

Позивач вказував, що у порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Умовами договору передбачено дострокове повернення кредиту у випадку сплати чергового платежу.

Зазначав, що 12 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору у солідарному порядку. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно даного договору.

Також зазначав, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-2255/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 134 161,49 швейцарських франків, судовий збір у розмірі 1 700 грн 00 коп. та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. На підставі вказаного рішення, 30 січня 2012 року судом видано виконавчий лист № 2-2255/2010. Станом на день подання позовної заяви до суду виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. (ВП НОМЕР_1), а виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 втрачено під час пересилки між Солом`янським РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) та Дніпровським РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ).

Вказував, що у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за заочним рішенням суду від 25 жовтня 2010 року з відповідачів підлягає стягненню три відсотки річних за період з 19 квітня 2019 року по 19 квітня 2023 року у розмірі 10 161,74 швейцарських франків відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

З урахуванням наведеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у вигляді 3% річних у розмірі 10 161,74 швейцарських франків.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва 11 липня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» три проценти річних від простроченої суми у розмірі 10161,74 швейцарських франків.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір по 3 117 грн 69 коп. з кожного окремо.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити загальний розмір 3% річних у сумі 6 131 грн 26 коп., посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-2255/2010 був виданий виконавчий лист № 2-2255/2010 від 30 січня 2012 року. Провадження по даному виконавчому листу було закрито Солом`янським ВДВС, що підтверджується листом від 27 вересня 2021 року №137553, а також листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області від 30 вересня 2021 року №Ч-9132.

Зазначає, що інформація щодо передачі позивачем виконавчого листа №2-2255/2010 від 30 січня 2012 року на виконання приватному виконавця Телявському А.М. відсутня.

Стверджує, що наданий позивачем розрахунок про стягнення 3% річних на загальну суму 10 161,74 швейцарських франків не є доказом у справі, оскільки відсутнє обгрунтування підстав щодо визначення періоду нарахування 3% річних і складання його не у національній валюті, що порушує вимоги ст.625 ЦПК України, а також вимоги бухгалтерського обліку, які вказують на застосування у розрахунках виключно національної валюти - гривні.

Зазначає, що в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 від 20 листопада 2018 року приватним виконавцем Телявським А.М., законність участі якого не підтверджена документально, ним була описана та арештована квартира АДРЕСА_1 , що була предметом іпотеки, з метою її реалізації на прилюдних торгах «СЕТАМ». За процедурою проведення електронних торгів «СЕТАМ» продаж вказаної квартири за ціною 839 336 грн 00 коп. на дату торгів не відбувся, про що свідчить протокол №510905 від 11 листопада 2020 року. У зв`язку з цим вказану квартиру було передано у власність банку за ціною 839 336 грн 00 коп.

Стверджує, що розрахунок 3% річних мав здійснюватися з урахуванням заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року за виконавчим листом №2-2255/2010 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості на загальну суму в розмірі 1 043 711 грн 32 коп., вартості передачі квартири у власність позивачу 839 336 грн 00 коп. та визначення різниці між розміром заборгованості і ціною продажу, що є вихідними даними для обчислення загального розміру 3% річних та становить 204 375 грн 32 коп. Вказує, що період, за який повинні нараховуватися 3% річних має обчислюватися від дати продажу квартири 27 листопада 2020 року і до дати подання позову до суду 01 травня 2023 року. Тому вважає, що загальний розмір 3% річних становить 6 131 грн 26 коп. (204 375 грн 32 коп х 3% : 100).

Крім того, зазначає, що ціна позову не може перевищувати ста прожиткових мінімумів, який на дату подання позову становить 2 589 грн 00 коп., тобто 258 900 грн 00 коп. Таким чином реальний розмір позовних вимог, які становлять 408 806 грн 80 коп., унеможливлює розгляд справи судом в спрощеному провадженні. Однак суд першої інстанції наведеного не врахував.

АТ «Універсал Банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що розрахунок 3% річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за заочним рішенням суду від 25 жовтня 2010 року складений банком за період з 19 квітня 2019 року по 19 квітня 2023 року, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідачів 3% річних заявлені в межах трирічного строку позовної давності.

Крім того, з розрахунку про стягнення заборгованості 3% річних вбачається, що в період з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2023 року було стягнуто 26 749,84 швейцарських франків, банком було враховане часткове виконання відповідачами заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року у справі №2-2255/2010.

Відповідач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що кредитний договір №050-2900/756-0453 та договір іпотеки були підписані нею 12 листопада 2007 року. Вказує, що кредитний договір був підписаний для отримання валюти, а саме, франків, при цьому, договір іпотеки викладений в гривнях, а при отриманні валюти були надані долари. Однак цю квитанцію АТ «Універсал Банк» нікому не надавав, тому банк не має права звертатися до суду і вимагати повернення кредиту, так як не має доказу надання кредиту.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року у справі №2-2255/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 134 161,49 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 21 жовтня 2009 року становить 1043711 грн 32 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700 грн 00 коп. та оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили.

На виконання даного заочного рішення, 30 січня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-2255/2010.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. відкрито виконавче провадження 577724975 з примусового виконання виконавчого листа №2-2255/10 від 30 січня 2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачами не надано доказів про повне виконання заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань.

Нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).

При цьому у постанові від 18 липня 2018 року у справі №361/7939/15-ц Верховний Суд указав, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду призводить до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього за рішенням суду, та інших втрат, а, отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням трьох процентів річних нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, установивши, що заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконано належним чином, що свідчить про існування у відповідачів невиконаного грошового зобов`язання перед АТ «Універсал Банк», то у позивача як кредитора, наявні правові підстави вимагати від відповідачів сплату трьох процентів річних, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України, за весь період прострочення виконання такого грошового зобов`язання.

Згідно розрахунку, складеного 19 квітня 2023 року АТ «Універсал Банк», за прострочення відповідачами виконання зобов`язання, встановленого заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року, за період з19 квітня 2020 року по 19 квітня 2023 року на суму заборгованості нараховано три проценти річних у розмірі 10 161,74 швейцарських франків (а.с.22).

Правильність здійсненого позивачем АТ «Універсал Банк»розрахунку трьох процентів річних, з яким погодився суд першої інстанції, відповідачами не спростовано.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Отже, установивши, що у відповідачів існує невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, що пов`язане з невиконанням заочного рішення суду, яке набрало законної сили, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст.625 ЦК України у вигляді стягнення з боржника (відповідача) трьох процентів річних в рахунок компенсації за прострочення виконання грошового зобов`язання за період та у розмірах, визначених позивачем (кредитором).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь «Універсал Банк» трьох процентів річних у розмірі 10 161,74 швейцарських франків відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок 3% річних мав здійснюватися позивачем з урахуванням заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року за виконавчим листом №2-2255/2010 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості на загальну суму в розмірі 1 043 711 грн 32 коп., вартості передачі квартири у власність позивачу 839 336 грн 00 коп., визначення різниці між розміром заборгованості і ціною продажу, що становить 204 375 грн 32 коп., та за період від дати продажу квартири 27 листопада 2020 року і до дати подання позову до суду 01 травня 2023 року, а відтак вважає, що загальний розмір 3% річних становить 6 131 грн 26 коп., апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Як зазначалось вище, заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року у справі №2-2255/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 134 161,49 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 21 жовтня 2009 року становить 1 043 711 грн 32 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700 грн 00 коп. та оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн 00 коп. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили.

На виконання даного заочного рішення, 30 січня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-2255/2010 (а.с.83-84, 168).

20 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-2255/2010, виданого 30 січня 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 134 161,49 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 12 жовтня 2009 року становить 1 043 711 грн. 32 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. відносно боржника ОСОБА_1 .

В межах виконавчого провадження НОМЕР_1 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. передано на реалізацію квартиру АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №2300.

Згідно з протоколом №510905 від 11 листопада 2020 року проведення електронних торгів організатором торгів - ДП «СЕТАМ» електронні торги по лоту №447588 не відбулися (а.с.89).

16 листопада 2020 року приватним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки, згідно якого стягувачу АТ «Універсал Банк» було передано у власність квартиру АДРЕСА_1 в рахунок часткового погашення суми боргу в розмірі 839 336 грн 00 коп. згідно з виконавчим листом №2-2255/2010 від 30 січня 2012 року (а.с.102-103).

27 листопада 2020 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за АТ «Універсал Банк» (а.с.90).

З наданого банком розрахунку вбачається, що в період з 19 квітня 2020 року по 30 листопада 2020 року залишок заборгованості відповідачів складав 134 161,49 швейцарських франків.

Станом на 30 листопада 2020 року залишок заборгованості становив у розмірі 107 411,65 швейцарських франків, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 26 749,84 швейцарських франків, що еквівалентно вартості квартири у сумі 839 336 грн 00 коп., яка була передана у власність банку в рахунок погашення боргу на виконання рішення суду відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки від 16 листопада 2020 року.

Таким чином, в період з 30 листопада 2020 року по 19 квітня 2023 року залишок заборгованості відповідачів складав 107 411,65 швейцарських франків.

Колегія суддів враховує, що стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (див. постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц).

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При обчисленні 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Такий висновок містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 373/2054/16.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України)

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до ч.1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Законодавець визначив обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позов АТ «Універсал Банк» про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 трьох процентів річних за період з 19 квітня 2020 року по 19 квітня 2023 року у розмірі 10 161,74 швейцарських франків заявлений в межах строку позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції порушено порядок розгляду справи, так як відповідачка вважає, що ціна позову унеможливлює розгляд даної справи в спрощеному провадженні, колегія суддів відхиляє, виходячи з такого.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у даній справі заявлена в іноземній валюті, а саме, 10 161,74 швейцарських франків.

За офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 04 травня 2023 року (день направлення позову до суду), офіційний курс швейцарських франків становив 41,1484.

Отже, ціна позову на момент звернення позивачем до суду в гривневому еквіваленті становила 418 139 грн 34 коп.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684 грн 00 коп.

Таким чином, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 671 000 грн 00 коп.

Враховуючи наведене та, беручи до уваги, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції клопотання щодо необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження не заявлялося, колегія суддів вважає, що її посилання на неможливість розгляду даної справи в спрощеному позовному провадженні, є безпідставними.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів надання кредиту, оскільки вказані обставини не стосуються предмету доказування у даній справі (компенсації за прострочення виконання грошового зобов`язання щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили).

Крім того, обставини існування між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кредитних правовідносин за кредитним договором №050-2900/756-0453 від 12 листопада 2007 року установлено заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2010 року у справі №2-2255/2010, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, а відтак є обов`язковим до виконання в силу імперативних приписів ст.129 Конституції України.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано вимоги ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів і ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого ухвалено законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову АТ «Універсал Банк» про стягнення трьох процентів річних.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року - без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2024 року.

Головуючий

Судді: