ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2875/24 Справа № 203/1875/23 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Ханієва Ф.М.),

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.06.2020 року у розмірі 34005,26 грн., станом на 19.01.2023 року, яка складається з наступного: 27826,36 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6178,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відповідно до кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 01.06.2020 року у розмірі 27826,36 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме: щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6178,90 грн., відповідно до кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 01.06.2020 року, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2196,30 грн .

Із вказаним рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог не погодилась представник АТ КБ «ПриватБанк» Ніколаєнко О.М., та подала апеляційну скаргу, вважає, що воно в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Мотивує скаргу тим, що відповідачка звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.06.2020 року, в якій було зазначено основні умови кредитування, тип кредиту та процентна ставка. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 86,4% - для карт Універсальна, 84 % - для карт Універсальна GOLD.

Відповідачка після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, та не зверталась до Банку задля розірвання договору.

ОСОБА_2 просила заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за відсотками в сумі 6178,90 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить, 34005,26 гривень, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму(3028 х 100 = 302800), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.06.2020 року між Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 32-42).

В заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, разом становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 43-45).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої відповідачу у період з 01.06.2020 року по 15.08.2022 року кредитний ліміт змінювався та станом на 28.01.2022 року становив 27000,00 грн., а потім зменшувався (а.с.30).

Згідно з наданим розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 01.06.2020 року станом на 19.01.2023 року становить у загальному розмірі 34005,26 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 27826,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками 6178,90 грн. (а.с.11-18).

З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано (а.с.19-29).

Відповідно до довідки за кредитним договором б/н, ОСОБА_1 було видано дві кредитні картки: 01.06.2020 року строком дії 01/24 та 23.11.2020 року строком дії 02/24 (а.с.31).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати відповідачем заборгованості, відповідно до договору № б/н від 01.06.2020 року станом на 19.01.2023 року у загальному розмірі 34005,26 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 27826,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками 6178,90 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків суд першої інстанції дійшов висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність в Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, не можуть достовірно підтверджувати вищенаведене.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил банківських послуг».

Згідно пункту 3 угоди про використання простого електронного підпису: сторони визнали простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: ОТР- пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додаткових або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір.

Сторони визнають правочин у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що підписавши 01.06.2020 року за допомогою стилусу на планшеті у відділені банку, заяву про приєднання до Умов та Правил, відповідачка погодилась із запропонованими їй умовами кредитування, оскільки в даному випадку, всі умови та правила містяться в одному документі, а не є окремим додатком до договору.

Згідно п. 2.1.1.2.5 сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 нарахування процентів здійснюється в останній календарний день місяця. Розрахунок процентів здійснюється щодня на суму трат, здійснених за рахунок кредиту: для карток «Універсальна», за методом «факт/факт», для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяця та році.

Тобто, відповідач підписавши вказану заяву, погодився зі всіма істотними умовами кредитування, оскільки під час підписання заяви приєднання, відповідачу було відомо про умови кредитування.

Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 01.06.2020 року відбувся старт карткового рахунку та 03.09.2020 року було встановлено кредитний 500 грн., який в подальшому збільшувався до 27 000,00 грн., та 15.08.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.30).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на підставі кредитного договору б/н, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній було надано: кредитну картку № НОМЕР_1 відкриту 01.06.2020 року з терміном дії до 01/24, кредитну картку № НОМЕР_2 відкриту 23.11.2020 року з терміном діє до 02/24 (а.с.31)

Таким чином підписана сторонами у справі заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій вони погодили істотні умови, у тому числі й розмір процентів за користування кредитом та збільшення відсоткової ставки у разі прострочення сплати кредитної заборгованості, що є договором у розумінні цивільного законодавства.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

Відповідачка не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за основним зобов`язанням та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Користування відповідачкою. кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку та у судовому порядку даний кредитний договір недійсним не визнавався.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у частині стягнення відсотків у розмірі 6178,90 грн., не відповідає діючому цивільному законодавству та матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції задовольняє позовну заяву в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, є підстави для скасування оскаржуваного рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами і ухвалення нового судового рішення у цій частині.

Відповідно до положень частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог також підлягає зміні і судове рішення в частині розміру стягнутого судового збору.

Зокрема, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 2684,00грн судового збору у зв`язку із зверненням із позовом та 4026,00грн за подання апеляційної скарги, а всього 6710 грн.

Керуючись статтями 141,367,374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками і судового збору скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.06.2020 року станом на 19.01.2023 року за відсотками за користування кредитом у розмірі 6178,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () судовий збір у розмірі 6710 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська