Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1243/24
Провадження №: 2/332/1324/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Марченко Н.В.,

секретаря судового засідання: Петракей Р.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ,в особі представника - адвоката Левицької Юлії Василівни до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Левицької Юлії Василівни звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

В обґрунтування позову зазначено, що 15.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 24261 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» в розмірі 10742,32 грн. На підставі виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. 24.10.2019 року відкрито виконавче провадження№60415362. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. За таких підстав, у позові позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2024 по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17.04.2024, через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої, остання просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 24261 від 15.10.2024, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 60415362 відкритого 24.10.2019 року на підставі виконавчого напису № 24261 вчиненого 15.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 10742 гривні 32 копійки до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Левицької Юлії Василівни до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання позивачка не з`явилася. Від її представника, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву від 01.03.2024 №КНО-44.2.5/363, у якій визнав позовні вимоги ОСОБА_1 до Банку в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з Банку судового збору за подання вказаної позовної заяви у розмірі 50 відсотків від суми, сплаченої позивачем за подання позовної заяви і просила позов ОСОБА_1 до Банку задовольнити у цій частині.

Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи,у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення на позов не надали, у зв`язку з чим на підставіч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто за їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір №1058 від 15.12.2015.

15.10.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 24261 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №1058 від 15.12.2015 в сумі 10742,32 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження № 60415362, про що винесено постанову від 24.10.2019.

Докази того, що відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу (повідомлення) з вимогою про виконання зобов`язання за кредитним договором в наданих суду документах, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, відсутні.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, 296/5.

Зокрема, згідно з Порядком для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Виконавчий напис вчинюється на підставі: а) оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.

Виходячи з наведених обставин, слідує висновок, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, а саме такий напис вчинено на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, а встановлена заборгованість не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті позивачу, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 484,48 грн. та судового збору, сплаченого при поданні до суду заяви про забезпечення позову, що складає 242,24 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, у сумі 484,48 грн. та судовий збір, сплачений при поданні до суду за заяву про забезпечення позову у розмірі 242,24 грн.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг)

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

До позовної заяви долучено копію ордеру про надання (правничої) правової допомоги від 25.02.2024; договір про надання правничої допомоги б/н від 06.02.2024, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; акт прийому-передачі виконаних робіт від 25.02.2024; акт наданих послуг від 25.02.2024 та копію квитанції серії б/н від 25.02.2024 про сплату ОСОБА_1 гонорару за договором про надання правової допомоги б/н від 25.02.2024 в сумі 3000,00 грн.

Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 в порядку ч. 7 ст. 158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 141, 158, 263-265, 268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,в особі представника - адвоката Левицької Юлії Василівни до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24261 від 15.10.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 10742 гривень 32 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 726 гривень 72 копійок та понесені витрати, пов`язані із правничою допомогою у розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Повернути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Запорiзькiй областi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок, відповідно до квитанції №5757-2463-7144-8202 від 28.02.2024 року на рахунок UA0008510, одержувач ГУК у Зап.обл/м.Зап. Заводс./22030101, код одержувача 37941997, банк одержувача Казначейство України, код банку одержувача 899998, призначення платежу: 101 Судовий збір, іден. номер 331728240, ОСОБА_1 ( Державна судова адміністрація України на суму 968,96 грн.

Повернути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Запорiзькiй областi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійки, відповідно до квитанції №3669-2512-0383-0430 від 17.04.2024 року на рахунок UA0008510, одержувач ГУК у Зап.обл/м.Зап. Заводс./22030101, код одержувача 37941997, банк одержувача Казначейство України, код банку одержувача 899998, призначення платежу: 101 ОСОБА_1 ідент номер 331728240, справа №332/1243/24 Судовий збір ( Державна судова адміністрація України на суму 484,48 грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 року в порядку ч. 7 ст. 158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Суддя Н.В. Марченко