Справа № 595/2320/23
Провадження № 2-др/595/1/24
20.05.2024
Бучацький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді Тхорик І.І.
за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Надії Сергіївни, та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотила Юрія Володимировича, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-
У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн, щомісячно, починаючи з 22 грудня 2023 року і до закінчення навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.В решті заявлених вимог відмовлено.Окрім того, стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 1073 (одної тисячі сімдесят три) грн 60 коп.

Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

25 квітня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у справі №595/2320/23, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. На обґрунтування поданої заяви представник позивача долучила договір про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 20 листопада 2023 року, акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 24 квітня 2024 року, квитанції до прибуткового касового ордера №18 від 20 листопада 2023 року та №4 від 24 квітня 2024 року.

Також, 29 квітня 2024 року на адресу суду засобом зв`язку «Укрпошта» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотила Ю.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити розподіл судових витрат. В обґрунтування заяви посилається на те, що 23 квітня 2024 року, до виходу суду в нарадчу кімнату, представником відповідача було заявлене клопотання про те, що стороною відповідача упродовж п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі буде подано докази на підтвердження розміру витрат, які поніс відповідач у зв`язку із розглядом справи №595/2320/23, що передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України. За наведених обставин просить долучити до матеріалів справи №595/2320/23 докази, які підтверджують розмір вищевказаних витрат. На обґрунтування поданої заяви представник позивача долучив договір про надання правової допомоги від 18 січня 2024 року, акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24 квітня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 24 квітня 2024 року.

Ухвалою Бучацького районного суду від 30 квітня 2024 року об`єднано в одне провадження матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С., про ухвалення додаткового рішення (справа №595/2320/23, провадження №2-др/595/1/24), з матеріалами заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотила Ю.В., про ухвалення додаткового рішення (справа №595/2320/23, провадження №2-др/595/2/24), присвоївши їм єдиний унікальний номер №595/2320/23, провадження №2др/595/1/24. Прийнято до розгляду заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С., та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотила Ю.В., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

06 травня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотила Ю.В., надійшло клопотання, в якому він просить заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С., про ухвалення додаткового рішення у справі №595/2320/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, повернути заявнику без розгляду. Подане клопотання мотивує тим, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29 червня 2023 року №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами. Так, всупереч вимогам законодавства, як вбачається із заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої адвокатом Оринник Н.С., як представником ОСОБА_1 , у ній не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в представника позивача, який є адвокатом, а також позивачки, в інтересах якої подано цю заяву. Крім того, до заяви представника позивача не додано доказів її направлення (надсилання) іншим учасникам справи, а саме, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 . Таким чином, зважаючи на вимоги ст.ст.14, 183 ЦПК України, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С. про ухвалення додаткового рішення у справі №595/2320/24 підлягає поверненню заявнику без розгляду. Окрім того, як вбачається з клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви додано акт виконання робіт до договору про надання правової допомоги, з якого слідує, що адвокатом, серед іншого, надано такі послуги: надання консультації вартістю 1500 грн, кількість витраченого часу 1.30 год., що на їхню думку, є неспівмірним із характером спірних правовідносин та предметом позову. Крім того, згідно акту як послуги на професійну правничу допомогу включено судові засідання, які не відбулися, а також завищено час судових засідань, які відбувались у справі. За наведених обставин просить заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №595/2320/23 повернути заявнику без розгляду.

08 травня 2024 року на адресу Бучацького районного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С., надійшло заперечення, в якому вона просить ухвалити додаткове рішення у справі №595/2320/23, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. Заперечення мотивує тим, що 06.05.2024 у систему «Електронний суд» надійшло клопотання про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення позивача без розгляду. Щодо тверджень представника відповідача про наявність або відсутність електронного кабінету вказує, що у позивача, ОСОБА_1 , відсутній обов`язок реєструвати офіційну електронну адресу. Крім того, у заяві зазначено у відомостях про позивача «електронні засоби зв`язку відсутні». Разом з тим, вона, представник позивача ОСОБА_4 , зазначила електронну адресу у заяві. Крім того, офіційна електронна адреса сторонам відома, так як під час розгляду справи відбувався обмін документами у системі «Електронний суд». Власне, клопотання про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення було надіслано адвокатом Покотило Ю.В. на офіційну електронну адресу представника позивача, що є доказом того, що вона йому була відома. Відтак, вважає, що вказана підстава для повернення заяви про ухвалення додаткового рішення є формальною та надуманою. Щодо не надіслання копії заяви про ухвалення додаткового рішення третій особі, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , то зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення стосується розподілу судових витрат, які понесли позивач та відповідач під час розгляду справи. Вважає, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог жодним чином не є дотичною до зазначених витрат, зокрема, вона не залучала адвоката, не понесла витрат, пов`язаних із розглядом справи, з неї не передбачається стягнення будь-яких грошових коштів, під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не вирішуються питання, які можуть вплинути на її права та обов`язки. Зі змісту поданих представником відповідача клопотань також вбачається, що він не згідний із розміром судових витрат, однак у прохальній частині не просить їх зменшити. Разом з тим, за період 2022 року відбувся розгляд чотирьох справ за участю позивача та відповідача. Розуміючи завзятість та конфліктність відповідача, позивачу необхідна була тривала консультація, яка тривала півтора години. Позивачу необхідно було детально пояснити усі можливості та ризики. Також додатковою угодою від 20.11.2023 (п. 6а) зазначено, що участь у судовому засіданні оплачується в розмірі 1000 грн за одне судове засідання. У разі, якщо судове засідання не відбулося не з вини адвоката/клієнта, а з вини опонента, то вартість засідання становить 500 грн. У разі, якщо судове засідання не відбулося з вини адвоката/клієнта вартість засідання клієнтом не оплачується. В акті виконаних робіт зазначено дати засідань, які відбулися, не відбулися за клопотанням адвоката Оринник Н.С., та які не відбулися за клопотанням адвоката Покотила Ю.В. Усі клопотання про відкладення розгляду справи наявні у матеріалах справи. Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №641/7612/16-ц від 01.12.2021 час, витрачений адвокатом для прибуття до суду та очікування початку засідання, має оплачуватися, а такі витрати сторони відносяться до судових витрат. Відтак, оплата судового засідання, яке не відбулося не з вини адвоката, не суперечить практиці Верховного Суду.

10 травня 2024 року на адресу Бучацького районного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С., надійшло заперечення в якому вона просить відмовити адвокату Покотилу Ю.В. у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та відмовити у стягненні витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_2 . Подане заперечення мотивує тим, що позивач не отримував заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення. Представник позивача також не отримував згадану заяву ані поштовим відправленням ані у системі «Електронний суд». 08 травня 2024 року представник позивача ознайомився із заявою про ухвалення додаткового рішення адвоката Покотило Ю.В. Звертає увагу, що у п.2 Договору про надання правової допомоги від 18.01.2024, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Покотилом Ю.В. зазначено, що у розмір гонорару включено обсяг зайнятості адвоката, репутація та професійні здібності. Вважає, що такі показники не можуть бути критерієм для визначення розміру гонорару. Крім того, у п.2 зазначеного вище Договору вказано, що у вартість входить обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. При цьому, адвокатом Покотилом Ю.В. не надано деталізованого акту, де б зазначалося, які саме послуги надані та скільки часу було витрачено на них. У п.2 Договору вказано також, що у вартість гонорару включено необхідність виїзду у відрядження. Однак, участь у всіх судових засіданнях відбувалася в режимі відеоконференції, а доказів виїзду у відрядження адвокатом Покотилом Ю.В. не надано. Відтак, вважає, що у розмір гонорару включені послуги, які фактично адвокатом не були надані і не можуть бути враховані під час розподілу судових витрат.

Сторони та їх представники в судове засідання не прибули.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Оринник Н.С., подала до суду письмове клопотання, в якому просила провести судове засідання без її та позивача участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Покотило Ю.В. направив на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без його та відповідача участі. Подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі та просить таку задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів).

Згідно зі статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

До виходу суду до нарадчої кімнати (з урахуванням того, що судові дебати не проводились) представник позивача - адвокат Оринник Н.С. заявила про намір подати докази про підтвердження витрат позивача, понесених на правову допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України.

Отже, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення адвокатом Оринник Н.С. була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України.

Щодо заявлених вимог представника відповідача, адвоката Покотила Ю.В., про ухвалення додаткового рішення, то суд зазначає таке.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Покотилом Ю.В. у відзиві на позовну заяву зазначалося, що відповідно до п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України, до закінчення розгляду даної справи відповідач очікує понести судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 8000 грн, вказавши в судовому засіданні, що докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду протягом п`яти днів з моменту прийняття рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення адвокатом Покотилом Ю.В. була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, представник позивача подала договір про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 20 листопада 2023 року, акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 24 квітня 2024 року, квитанції до прибуткового касового ордера №18 від 20 листопада 2023 року та №4 від 24 квітня 2024 року.

Згідно п.6 Договору про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, укладеного між адвокатом Оринник Н.С. та клієнтом ОСОБА_1 , за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі та в строки, встановлені додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Гонорар може бути визначений погодинна оплата або фіксована плата за окремо надані послуги. Вид гонорару узгоджується сторонами.

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 20 листопада 2023 року визначено, що сторони домовилися, що оплата послуг адвоката здійснюється погодинно і визначається в межах 1000 грн за годину роботи адвоката. Остаточний розрахунок за отримані послуги клієнт зобов`язується здійснити протягом п`яти днів з дня отримання від адвоката акту виконаних робіт.

Згідно акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 24 квітня 2024 року адвокат Оринник Н.С. надала ОСОБА_1 наступні види робіт (послуг): надання консультації, збір доказів, формування правової позиції, складення позовної заяви, підготовка додатків до позову та його направлення до суду, складення та направлення відповідачу відповіді на відзив, участь в судових засіданнях. Зазначено, що всього вартість послуг становить 9000,00 грн.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера №18 від 20.11.2023 та №4 від 24.04.2024, ОСОБА_1 оплатила послуги адвоката Оринник Н.С., надані на підставі договору від 13.07.2023, в сумі 5000,00 грн та 4000,00 грн, відповідно.

В обґрунтування заяви про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, представник відповідача ОСОБА_5 подав договір про надання правової допомоги від 18 січня 2024 року, квитанцію прибуткового касового ордера №24/04/24, акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24 квітня 2024 року.

Пунктом 2 договору про надання правової допомоги від 18.01.2024 сторони погодили гонорар за надання правової допомоги ОСОБА_2 в розмірі 8000,00 грн.

Згідно акту виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24 квітня 2024 року адвокат Покотило Ю.В. надав ОСОБА_2 наступні види робіт (послуг): консультації та узгодження правової позиції, збір та витребування необхідних документів, підготовка, оформлення та подання відзиву, заперечення, заяв та клопотань з процесуальних питань, представництво інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції у справі №595/2320/23. Зазначено, що вартість послуг становить 8000,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №29/11/23 від 29.11.2023, ОСОБА_2 оплатив послуги адвоката Покотила Ю.В., надані на підставі договору від 19.10.2023, в сумі 7500,00 грн.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про повернення без розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 розділу І Положення про ЄСІТС (тут і далі в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції) Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Згідно із підпунктом 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку (пункт 10 Положення про ЄСІТС).

Аналогічні приписи містяться у частині шостій статті 14 ЦПК України.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи (пункт 24 Положення про ЄСІТС).

Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Представник позивача, адвокат Оринник Н.С. зазначила, що 06.05.2024 у систему «Електронний суд» їй надійшло клопотання про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення позивача без розгляду.

Окрім того, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача ОСОБА_4 вказала свою електронну адресу.

Відтак, суд вважає, що не зазначення представником позивача у справі про наявність або відсутність в неї електронного кабінету не може бути підставою для повернення такої заяви без розгляду.

Як зазначено в ст.10 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Так, згідно висновків, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі ZUBAC v.CROATIA («Зубац проти Хорватії») від 5 квітня 2018 року).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у клопотанні представника відповідача про повернення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Н.С. про ухвалення додаткового рішення без розгляду, оскільки таке сприятиме дотриманню принципів доступу до правосуддя і уникненню надмірного формалізму при здійсненні права на справедливий суд.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, суд не знаходить підстав для зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 7800 грн, виходячи з розрахунку: 2600,00 грн (задоволені позовні вимоги) х 9000 грн (заявлений розмір правової допомоги) : 3000 (заявлені позовні вимоги) = 7800 грн. У решті заявлених вимог слід відмовити.

Окрім того, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1066,67 грн, що обчислено за формулою: (3000,00 грн заявлені позовні вимоги 2600,00 грн задоволені позовні вимоги): 3000,00 грн заявлені позовні вимоги х 8000,00 грн заявлені витрати на правову допомогу = 1066,67 грн. У решті заявлених вимог слід відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 258, 270, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оринник Надії Сергіївни, та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Покотила Юрія Володимировича, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7800 (сім тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1066 (одної тисячі шістдесят шість) грн 67 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 22 травня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: І. І. Тхорик