Справа № 357/2161/24
Провадження № 2/357/2010/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

13 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року по 24.01.2011 року, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що відповідач по справі, який є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самоусунувся від виховання та утримання дитини, яка проживає разом зі своєю матір`ю. Відповідач не проявляє жодного інтересу до дитини, не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватися з дочкою, а навпаки чинить перешкоди, не надаючи згоди на виїзд дитини за кордон з метою участі в мистецьких конкурсах чи для відпочинку, злісно ухиляється від сплати аліментів, неодноразово притягувався до відповідальності згідно із законом, як боржник, на підставі численних постанов державних виконавців, тому позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 08.02.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання (а.с. 67).

08.02.2024 року позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про долучення доказів щодо проживання відповідача (а.с.70).

Ухвалою суду від 07.03.2024 року витребувано у Служби у справах дітей БМР висновок щодо розв`язання спору про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.83,84).

Ухвалою суду від 07.03.2024 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи - Службу у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області (ас.85,86).

02.04.2024 року на електронну адресу суду від третьої особи надійшов висновок органу опіки та піклування з вирішення даного спору (а.с.97,98).

04.04.2024 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 101,102).

Позивач в судовому засіданні 13.05.2024 року позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові.

Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, обізнаний щодо розгляду даної справи, в судове засідання на розгляд справи по суті не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа по справі направила суду Висновок органу опіки та піклування щодо вирішення даного судового спору.

Третя особа по справі - Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради обізнана щодо розгляду даного спору, на розгляд справи по суті не з`явилася, засобами електронного зв`язку направили суду заяву, в якій просять розглянути справу без участі представника, на розсуд суду (а.с.100).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, та/або відзиву, заперечень на адресу суду не надходило, та відповідно до положень ч.3,4 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечувала позивач.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , є батьками неповнолітньї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10.02.2023 року відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 13).

Шлюб між батьками дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 24.01.2011 р. по справі № 2-23949/2010 (а.с. 12)

Встановлено, що 08.11.2013 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим повторно 29.07.2009 року (а.с.11).

Встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , 21.10.2009 року зареєстрована та проживає разом з позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено матеріалами справи (а.с.24).

Відповідно до інформації Дослідницької гімназії Гребінківської селищної ради №01-23/03 від 23.01.2024, де навчається ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати дитини та вітчим беруть активну участь у житті класу, регулярно відвідують батьківські збори, батько дитини, шкільним життям дитини жодного разу за період навчання Діани в школі не цікавився (а.с.22).

Відповідач, як батько контакту зі школою не підтримує, дитину до школи приводить і забирає мати або вітчим ОСОБА_6 , що підтверджено довідкою наданою Дослідницькою гімназією Гребінківської селищної ради №01-40/04 від 23.01.2024 (ас.23).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №470 від 11.08.2020 року, виконавчий комітет міської ради вирішив - затвердити висновок служби у справах дітей БМР про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з маті`ю ОСОБА_1 для її тимчасового виїзду за межі України (а.с.25).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання дочки, що підтверджено документами, що видані державними виконавцями Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні № 38569046 (постанови від 20 лютого 2020 року, від 19 липня 2022 року, від 29 листопада 2022 року, від 29 серпня 2022 року, від 13 вересня 2022 року, від 05 жовтня 2022 року, від 28 березня 2023 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (ас.58-61), про звернення стягнення на майно і заробітну плату відповідача та про обмеження його особистих прав (а.с. 50-57).

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 15.02.2018 року ВП №38569046, заборгованість відповідача станом на 15.02.2018 року зі сплати аліментів становила 26367,00 грн. (а.с.30).

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 19.02.2020 року ВП №38569046, заборгованість відповідача станом на 19.02.2020 року зі сплати аліментів становила 90 913,36 грн. (а.с.32,33).

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 07.12.2022 року №38569046, заборгованість відповідача станом на 01.12.2022 року зі сплати аліментів становить 17 939,68 (а.с.45-49).

Матеріали справи містять звернення ОСОБА_1 від 31.01.2020 року про надання згоди на виїзд за межі України (а.с.17,18).

Згідно висновку Служби у справах дітей від 26.03.2024року № 234, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказують на відповідність зазначеного інтересам дитини (а.с.497,98).

Позивач суду пояснила, що ОСОБА_2 з часу розірвання шлюбу в 2011 році повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, життям та здоров`ям дочки не цікавився, участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не допомагає, припинив будь-яке спілкування з позивачем та дочкою. Ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надавав і не надає, не вітає з днем народження та іншими святами. Всі питання щодо виховання доньки позивач вирішує самостійно без будь-якої участі батька. Крім того, відповідач всіляко перешкоджав позивачу та її чоловіку займатися розвитком дитини, безпричинно відмовляв надати дозвіл на виїзд доньки за кордон, для участі в мистетських конкурсах та відпочинку, чим наносить психологічну травму доньці. За згодою на виїзд до батька зверталася також сама донька, але отримала відмову, дитині образливо, бо її брат виїжджав відпочивати на море за кордон, а вона - ні. Позивач вдруге вийшла заміж, народила сина ОСОБА_8 . ОСОБА_9 проживає разом з позивачем та її чоловіком ОСОБА_10 , який повністю замінив батька дитині, бажає її усиновити.

Свідок ОСОБА_11 , яка приходиться подругою позивачу з 2011 року, суду показала, що донька позивача та її донька разом ходили в ДНЗ, зараз разом ходять в школу, займаються танцями при школі. У дітей були гарні успіхи, їх запрошували на чемпіонат Європи в Болгарію, ОСОБА_9 не поїхала разом з дітьми, бо батько ОСОБА_2 не надав згоду на виїзд дитини. Свідку відомо, що в ОСОБА_9 є мама і батько ОСОБА_12 , якого ОСОБА_9 називає батьком. Відповідача свідок ніколи не бачила.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_13 , яка приходиться матір`ю позивача, суду повідомила, що вона з самого народження онуки ОСОБА_9 , проживала разом з дочкою, допомогала їй, оскільки мати дитини військовозобов`язана, а відповідач ОСОБА_2 бувший зять, покинув сім`ю коли Діані виповнився 1 рік. З того часу життям та здоров`ям дитини відповідач не цікавиться, матеріально не допомагає, перешкоджає нормальному розвитку і вихованню дитини. Свідок вказала, що її онука не спілкується ні з батьком, ні з бабою і дідом по батьківській лінії. Свідок пояснила, що відповідач ніколи не хотів дитини. З чотирьох років ОСОБА_9 називає батьком ОСОБА_14 , теперішнього чоловіка дочки, у них склалися гарні відносини.

При розгляді справи про позбавлення батьківських прав, суд виходить з положень Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач безпричинно самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проявляє належної батьківської турботи, не цікавиться життям доньки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ні в який спосіб не заперечив вимоги даного позову.

Отже, виходячи із заявлених вимог, встановлених судом фактів, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 підлягає позбавленню батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Позивач не ставить вимогу про стягнення з відповідача судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст.150,155,164,165 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОПП НОМЕР_4 / місце проживання: АДРЕСА_2 /

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 / місце проживання: АДРЕСА_3 /

Третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради / місце знаходження: 09107, Україна, Білоцерківський р-н, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Скоропадського Павла, будинок, 8/

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради /08662 Київська обл., Білоцерківський р-н, смт Гребінки, просп. Науки, 2/

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола