ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1381/24
провадження № 2/753/3382/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Кушнір А.А.

представника позивача Мініна С.О.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У січні 2024 року до Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - позивач, АТ КБ "Приватбанк") звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивував тим, що АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 06.06.2007 уклали кредитний договір № К2Х6G200260088. Згідно договору АТ КБ "Приватбанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 доларів США на термін до 03.06.2027, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 08.12.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 18 496,17 доларів США, яка складається: 6 157,87 доларів США - заборгованість за кредитом; 8 962,81 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 060,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 315,14 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 26.06.2014 по 26.12.2014.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.02.2024 було відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження.

24.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує, що позивач не надав документи, що підтверджують надання кредитних коштів та часткове заявлення позовних вимог поза межами строку позовної давності, просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

20.03.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, твердження відповідача, про те що банк не виконав свою частину умов кредитного договору щодо видачі коштів не відповідають дійсності, видача кредитних коштів готівкою через касу банку підтверджується заявою відповідача на видачу готівки та меморіальним ордером на видачу кредитних коштів. Постановою Київського апеляційного суду від 11.07.2023 задоволено частково позовні вимоги банку стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 085 доларів США 68 центів, солідарно з ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_3 забогованість за кредитним договором у розмірі 59 085 доларів США 68 центів. Оскільки договірні правовідносини між сторонами не припинилися, банк продовжує здійснювати нарахування пені, відсотків. Щодо строку позовної давності, представник позивача зазначає, що звернувся до суду з позовом до спливу строку позовної давності, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 26.03.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 18.06.2024 представник позивача заявив клопотання про долучення копій рішення Дарницького районного суду м. Києва та постанов Київського апеляційного суду та Верхового Суду щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 18.06.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача, долучено копій рішення Дарницького районного суду м. Києва та постанов Київського апеляційного суду та Верхового Суду щодо стягнення з відповідача заборгованості до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.06.2025 представник позивача надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав, зазначив, що відповідач порушила умови договору внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

У судовому засіданні 18.06.2024 відповідач надала пояснення, зазначила, що у 2007 році звернулася до банку, банк надав кредит у сумі 53 тисячі доларів США, повідомила, що укладала з банком лише один кредитний договір, заборгованість по ньому було стягнуто рішенням суду.

У судових дебатах представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судових дебатах відповідач просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 06.06.2007 уклали кредитний договір № К2Х6G200260088.

Згідно договору АТ КБ "Приватбанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 доларів США на термін до 03.06.2027.

Відповідно до заяви на видачу готівки відповідач отримала через касу «Приват банк» готівку у розмірі 7 000,00 доларів США.

Цього ж дня 06.06.2007 між АТ КБ "Приват банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № К2Х6G100260088.

Згідно договору АТ КБ "Приват банк" зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 53 375,00 доларів США на термін до 03.06.2027.

Банк виконав свої зобов`язання у відповідності до умов кредитних договорів і надав відповідачу обумовлений договорами кредит, але відповідач не здійснив платежів у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, й порушивши умови кредитного договору.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, банк набув право достроково вимагати стягнення заборгованості по кредитному договору в судовому порядку.

У серпні 2015 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення 103 903,38 доларів США заборгованості за кредитним договором № К2Х6G100260088.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення 103 903,38 доларів США заборгованості за кредитним договором № К2Х6G100260088 від 06.06.2007 року відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 липня 2023 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 085 доларів США 68 центів. Солідарно з ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 085 доларів США 68 центів. Солідарно з ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 085 доларів США 68 центів. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постановою Верховного Суду від 06 грудня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 12 липня 2023 року залишено без змін.

Відповідно до п 7.1 кредитного договору № К2Х6G200260088 банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 06 червня 2007 року по 03 червня 2027 року у розмірі 7 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 7.2 кредитного договору № К2Х6G200260088 для виконання даного договору Банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними угодами № К2Х6G100260088 від 06 червня 2007 року основний кредит і № К2Х6G від 06 червня 2007 року кредит на початковий внесок.

Із наданих позивачем розрахунків заборгованості станом на 08 грудня 2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 18 496,17 доларів США, яка складається: 6 157,87 доларів США - заборгованість за кредитом; 8 962,81 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 060,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 315,14 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 26 червня 2014 року по 26 грудня 2014 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, за приписами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі N 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі N 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі N 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі N 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі N 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі N 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі N 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі N 6-2462цс16.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Такий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 № 444/9519/12.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу" (див. mutatis mutandis рішення у справах "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" від 20 вересня 2011 року ("OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia", заява N 14902/04, § 570), "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" від 22 жовтня 1996 року ("Stubbings and Others v. the United Kingdom", заяви N 22083/93 і N 22095/93, § 51)).

У Кредитному договорі сторони врегулювали питання дострокового повернення коштів та визавчили умоги такого повернення коштів. Оскільки позичальником здійснювалося останнє погашення кредиту 27.07.2009 у позивача з серпня 2009 року виникло право на звернення до суду для захисту свого порушеного права, кінцевий термін звернення до суду був серпень 2012 року, однак позивач звернувся до суду у січні 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що у позовній вимозі про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити повністю у зв`язку із закінчення строків позовної давності.

З урахуванням положення статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: