Провадження № 2/554/601/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник позивача адвокат Гнатенко О.М.,

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою за позовом Акціонерного товариства «Державний Експортно-Імпортний Банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів дарування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів дарування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним.

До Московського районного суду м. Харкова представник відповідача ОСОБА_4 , що діяв на підставі довіреності, подав до суду зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним прийнято до спільного розгляду із первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів дарування.

08.02.2019 року адвокатом Чеховим Д.А. уточнено позовні вимоги за зустрічним позовом, в якому ОСОБА_1 просить визнати недійсним Іпотечний договір № 6807Z61 від 27.03.2007 року, укладений між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Десятніченком I.В. 27.03.2007 року, реєстровий № 882; визнати недійсним Генеральну угоду № 6807N4 від 27.03.2007, додаток № 1 до генеральної угоди від 27.03.2007 року за № 6807N4 «Перелік Кредитних договорів, укладених між Банком та Позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках цієї Генеральної угоди,

Додаткову угоду № 6807N4-1 від 06.10.2008 року до Генеральної угоди, додаток № 1 від 06.10.2008 року до Генеральної угоди від 27.03.2007 року за № 6807N4 «Перелік Кредитних договорів, укладених між Банком та Позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках цієї Генеральної угоди і додатками до цієї Генеральної угоди» укладені між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тімекс»; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання недійсними договорів дарування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним - зупинено.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.07.2023 року поновлено провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.09.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

До Октябрського районного суду м.Полтави позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася у судові засідання, призначені на: 27.07.2023 року, 16.08.2023 року, 13.09.2023 року, 06.10.2023 року, 03.11.2023 року, 24.11.2023 року, 22.01.2024 року, 16.02.2024 року, 11.03.2024 року, 26.03.2024 року, 12.04.2024 року, 20.05.2024 року, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи та про причини неявки суд не повідомила.

На розгляд учасників справи поставлено на вирішення питання про залишення зустрічного позову без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» -адвокат Гнатенко О.М. з приводу залишення зустрічної позовної заяви без розгляду не заперечувала.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали зустрічної позовної заяви, дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права. Основнимизасадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Водночас положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статі 223 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК України).

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5 статті 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (частина 2 статті 257 ЦПК України).

Згідно з вимогами ЦПК України, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19).

Також, відповідно до позиції Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 12.08.2022 року в справі № 686/32906/19, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими конвертами які були направлені за адресою місця її проживання, жодного разу не з`явилася у судові засідання, призначені на: 27.07.2023 року, 16.08.2023 року, 13.09.2023 року, 06.10.2023 року, 03.11.2023 року, 24.11.2023 року, 22.01.2024 року, 16.02.2024 року, 11.03.2024 року, 26.03.2024 року, 12.04.2024 року, 20.05.2024 року, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Сім конвертів було повернуто на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Отже ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судові засідання, не з`явилася, що є повторністю, заяву про розгляд справи за відсутності позивач за зустрічним позовом не подавала.

Таким чином, підстави для ще одного відкладення судового розгляду відсутні.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, не подала заяву про розгляд справи за її відсутності та її нез`явлення, з урахуванням категорії складнощі справи, перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку. А відтак, позивач не позбавлений доступу до правосуддя та має право повторно звернутись до суду в установленому законом порядку з таким же самим позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ХМНО Парфенкова Ірина Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія повного тексту ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2024 року.

Суддя А.М.Чуванова