Справа № 344/1758/24
Провадження № 2-н/344/155/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

11 березня 2024 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И Л А:

31 січня 2024 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 4 605 грн 28 коп.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, суддя виходить з наступного.

Згідно пункту 3 частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано якщо, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пункт 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У поданій заявником заяві про видачу судового наказу зазначена наступна адреса боржника: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог частини четвертої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області, що надійшли до суду 21 лютого 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради від 29 лютого 2024 року, відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У поданій заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що заборгованість виникла саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте до суду не надано документів, які б підтверджували право власності боржника на квартиру за даною адресою.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримує послугу з надання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги заявника до боржника ОСОБА_1 .

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (частина друга статті 167 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 165-167, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 4 605 грн 28 коп.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини першої статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.