Справа № 275/904/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на частину житлового будинку та надвірних будівель в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частину житлового будинку та надвірних будівель в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Морозівка Брусилівського району Житомирської області помер ОСОБА_3 , батько позивачки. ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу та прийняла спадщину. На підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 125/2018 рік, яку зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 63069738. Крім ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 , яка з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Після смерті батька ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.03.2000 року, посвідченого нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори Житомирської області, було придбано під час шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Незважаючи на те, що будинок АДРЕСА_1 було придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак у договорі купівлі-продажу будинку було вказано в якості покупця лише ОСОБА_2 , втім, відповідно до ст. 22 КЗпШС, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, зазначене майно являється спільною сумісною власністю подружжя, тобто ОСОБА_3 за життя фактично належала частина спірного будинку, як частка у праві спільної сумісної власності подружжя. З метою оформлення своїх спадкових прав на частину житлового будинку в липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з заявою та відповідними документами до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Відповідно до постанови приватного нотаріуса від 28.07.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для врегулювання даного питання.

З огляду на таке позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2023 року у вказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2023 року у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області за клопотанням представника позивачки було витребувано письмові докази, а саме спадкову справу № 125, заведену щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2024 року підготовче провадження у вказаній справі було закрито, та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Штундюк О.А. в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області,про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутність та винести рішення у справі відповідно до діючого законодавства, при цьому не заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 75).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. (а.с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 її батьком є ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про одного з подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 29.04.1989 року (а.с. 9).

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.03.2000 року ОСОБА_2 купила житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області № 176 від 30.06.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до його смерті без реєстрації, при цьому ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

При цьому згідно відомостей начальника відділу ЦНАП від 12.09.2023 року № 1322 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована (а.с. 34).

Також з інформаційної довідки зі спадкового реєстру та спадкової справи № 125/2018 р., заведеної до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась у встановлений законом строк лише ОСОБА_1 (а.с. 14, 49-58).

З постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенка О.І. від 28.07.2023 р. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_3 , так як законодавцем не врегульовано питання отримання свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, на одного з подружжя, який не є стороною правочину і який пережив іншого з подружжя (а.с. 13).

Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Дані положення кореспондуються в статті 328 ЦК.

Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, майно, придбане подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння користування та розпорядження цим майном.

Крім того, згідно ст. 16 ЗУ « Про власність», що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.

Таким чином ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що було набуто на підставі Договору купівлі-продажу від 16.03.2000 року, укладеного під час шлюбу з ОСОБА_2 , як право спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, з урахуванням всіх встановлених обставин справи у суду наявні законні підстави визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька ОСОБА_3 . При цьому судом враховано, що визнання за позивачем ОСОБА_1 права частину будинку з надвірними будівлями не порушує прав відповідача ОСОБА_2 на володіння, користування, розпорядження іншою частиною домоволодіння.

На підставі ст.ст. 22 КЗпШС, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права власності на частину житлового будинку та надвірних будівель в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 02.02.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом право власності на житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк