Справа № 275/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

15 травня 2024 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду селищі Брусилів Житомирської області цивільну справу №275/12/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

В обгрунтування заяви вказали, що на ім`я ОСОБА_1 . відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газк побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.633,634,641,642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує письмової форми договору. Отже, враховуючи фактичне використання відповідачкою природного газу для побутових потреб за вищевказаною адресою, відповідачка здійснила заявочне приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Підтвердженням здійснення приєднання споживача ОСОБА_1 до умов публічного договору на постачання природного газу, є відкриття особового рахунку НОМЕР_1 на ім`я споживача, про що зазначено у розрахунку споживання природного газу даного споживача та інформації, наведеної у витягу з особового рахунку (фінансовий стан), відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

Отже, позивач вважає, що правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу. Однак, всупереч вимог Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500 споживач ОСОБА_1 здійснюваа оплату спожитого газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим в неї утворилась заборгованість перед ТОВ "Житомиргаз збут" за період з 01.07.2015 по 30.04.2022 в сумі 18343,33 грн., а також позивачем були нараховані інфляційні витрати за період з .02.2017 по .01.2022 в сумі 5858, 28 грн. та 3% річних за період з 11.01.2017 по 23.02.2022 в сумі 2387,02 грн..

Тому, позивач просив стягнути на його користь з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ в сумі 18343,33грн., інфляційні витрати в сумі 5858, 28 грн., 3% річних в сумі 2387,02 грн. , також сплачений ним судовий збір в сумі 2684 грн.

До суду представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити , не заперчував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилася, заяв та клопотань від неї не надходило, про причини неявки суд не повідомила.

Суд ухвалює заочне рішення зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до наступного .

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за споживання природного газу відповідно до Правил постачання природного газу, затвердженими постановою постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам .

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам опубліковано в газеті "Житомирщина" № 134-135 від 22 грудня 2015 та № 136 від 25 грудня 201.

Відповідно до постанови від 21.04.2017 № 527 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ "Житомиргаз збут" () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 32 Розділу ІІІ Правил № 2496 передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Згідно розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу

За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання,фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Відносини з постачальником та споживачем природного газу регулюються Законом України "Про ринок природного газу", "Правилами постачання природного газу", затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі- Правилами), Кодексом ГРС та Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Розділі 4 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829 (далі - Типовий договір), умови якого згідно п. 1.2 Типового договору розподілу природного газу однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу.

Відповідно до положень п. 4.4. розділу 4 Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу, 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

В розділі 6 Типового договору визначені права Постачальника, де в п.п. 3 пункту 6.2 визначено, що постачальник зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених цим договором.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Відповідно пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Згідно частини першої статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Крім того, положеннями статі 525 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).

Відповідно до наданої позивачем роздруківки фінансового стану споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 з 01.2017 по 12.2023 наявна заборгованість в розмірі 18343,33грн. Інфляційеі витрати за період з .02.2017 по 01.2022 складають 5858,28 грн. 3% річних за період 11.01.2017 по 23.02.2022 складають 2387,02 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що відповідачка ОСОБА_1 , здійснюючи фактичне споживання природного газу, приєдналася до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам; ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та станом на грудень 2023 року має заборгованість за спожитий природний газ в сумі 18343,33 грн.

З урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за спожитий природній газ за період з 01.01.2017 по 30.04.2022 в сумі 18343,33 грн., інфляційних витрат в сумі 5858, 28 грн., 3% річних в сумі 2387,02 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 626, 629, 639, 714 ЦК України, ст. ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" на розрахунковий рахунок: IBAN НОМЕР_3 АТ "Банк Аьянс" (код ): заборгованість за спожитий природний газ в сумі 18343 (вісімнадцять тисяч триста сорок три) гривні 33 копійки, інфляційні витрати в сумі 5858 (п`ять тисяч вісімдесят п`ятдесят вісім) гривень 28 копійок; 3% річних в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 02 копійки та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 21 травня 2024 року.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення, яке складено 21 травня 2024 року.

Суддя Л. І. Лівочка