Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. Справа № 608/1164/24

Номер провадження2/608/495/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 25 листопада 2016 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 296. У сторін є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що належної сім`ї у них не склалося. Постійно виникають сварки та непорозуміння. Останні два роки проживають окремо в різних населених пунктах. Подальше сімейне життя стало неможливим, бажає розірвати шлюб. Однак, неповнолітнього сина просить залишити проживати з батьком, оскільки їй необхідно виїхати за кордон на медичне обстеження. Прізвище просить залишити « ОСОБА_4 ».

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. В підготовче засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої розгляд справи просить проводити без його участі, позов визнає.

Оскільки, відповідач визнає позов, тому суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України та без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши думку сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 25 листопада 2016 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 296, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.11.2016.

Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя належної сім`ї не склалося. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть близько двох років. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.

У сторін є одна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) 09 січня 2020 року.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаного висновку дійшов ВС КЦС у постанові від 15.01.2020 у справі №200/952/18.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі № 339/143/20 звернув увагу на те, що враховуючи, що сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків суд, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обґрунтовано в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, залишив проживати дитину з нею, чим лише констатував проживання дитини, не визначаючи його.

Сторони досягли згоди щодо місця проживання свого неповнолітнього сина.

Отже, збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Неповнолітніх дітей залишити проживати з батьком.

Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідач позов визнав у підготовчому судовому засіданні, тому на виконання вимог закону, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 142, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , укладений 25 листопада 2016 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 296.

Неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком ОСОБА_2 .

Прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_4 ».

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 46000, бульвар Шевченка, 39, м. Тернопіль, повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви за квитанцією АТ «РВС БАНК» № 30-1854154/1/С від 30.04.2024 на суму 1211,20 гривень, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1164/24

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: