Справа: № 484/1649/24
Провадження № 2/484/794/24
Р І Ш Е Н Н Я

( з а о ч н е )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи втратившою право на користування житловою площею,

У С Т А Н О В И В :

26.03.2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в 4/9 частках житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що будинок АДРЕСА_1 належить йому та ОСОБА_3 в наступних частках: йому 4/9 частки ,а ОСОБА_5 5/9 часток вказаного будинку. Вказану частку будинку він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 1991 року. Договір посвідчено в Другій Первомайській державній нотаріальній конторі та право власності зареєстроване відповідним чином.

В належній йому частині будинку 24.03.09 був зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 . Проживав він недовго, а потім виїхав на заробітки і більше не повернувся. Не живе він в належній йому частці будинку тривалий час, більше п`яти років. Ніякого майна та особистих речей в будинку немає. Його адреса, в даний час, йому невідома, телефонного зв`язку з ним немає.

Позивач вважає, що відповідач втратив право на користування належною йому часткою житлового будинку відповідно до ст.107 ЖК України, оскільки він вибув на інше постійне місце проживання. Ніяких домовленостей про те, що він зберігатиме право на користування належною йому чстиною житлового будинку між ними не було.

Те, що він дійсно є власником будинку АДРЕСА_2 підтверджується копією договору купівлі-продажу з реєстраційним записом. Факт реєстрації в будинку відповідача підтверджується копією будинкової книги, а факт тривалого не проживання в житловому будинку відповідача підтверджується довідкою квартального комітету.

Таким чином, на думку позивача, відповідач втратив право на проживання в будинку АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу слухати у його відсутність.

Відповідач та третя особа про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Відзив на позов та пояснення не надали.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником 4/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1508.

З копії будинкової книги вбачається, що відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб квартального комітету № 53 від 24.03.2024 р. відомо, що за даною адресою проживає лише позивач, ОСОБА_4 .

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Реєстрація відповідача у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач понад рік не проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 , то суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування ним.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи втратившою право на користування житловою площею - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на проживання житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: