Справа № 569/4501/24
15 травня 2024 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
у складі: головуючої судді Галінської В.В.
секретар судового засідання Калентинець Т.В.
учасники справи: позивач Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради
відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження справу за позовом Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
Представник Служби у справах дітей ВК РМР звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в службі у справах дітей перебувають малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава перебування - проживання дитини в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов`язків. До служби у справах дітей 14.02.2024 надійшло письмове повідомлення від ОСОБА_6 , бабусі дітей, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 її донька ОСОБА_1 , залишила трьох малолітніх доньок в квартирі без догляду та засобів до існування. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батько із сім`єю не проживає.
Ухвалою суду від 22 березня 2024 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 17 квітня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді, заперечень.
Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 15 травня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін.
Представник Служби у справах дітей ВК РМР в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явились, жодних заяв чи клопотань від них не надходило. Враховуючи, що відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідачі відзиву не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідачів за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 14.02.2024 до Служби у справах дітей надійшло письмове повідомлення від ОСОБА_6 , бабусі дітей, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 її донька ОСОБА_1 , залишила трьох малолітніх доньок в квартирі без догляду та засобів до існування. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Як зазначено у позові, під час перевірки фактів викладених в повідомленні було здійснено обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виїзду в сім`ю було встановлено, що мама ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вдома не було. У спілкуванні з дітьми з`ясовано, що вони не бачили маму тривалий час. Вона не телефонує, до них не приходить, не турбується про них, не готує їсти, уроки з ними не виконує. Тата бачили також давно. Він не турбується про них, а коли приходить то поводить себе «погано» (зі слів дітей стукає у двері, кричить, лається, погрожує бабусі, коли та перебуває у них), що підтверджується листами Рівненського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики РМР вуід 29.01.2024 року №76/01-16/24, 19.02.2024 №116/01-16/24 та актами обстеження умов проживання від 07 лютого 2024 року та 14 лютого 2024 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», малолітні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тимчасово влаштовані та перебувають на утриманні в сім`ї ОСОБА_14 , внесені до журналу обліку повідомлень про дітей, які залишилися без батьківського піклування за № 7,8,9 від 14.02.2024, відповідно до наказів служби у справах дітей про тимчасове влаштування дітей, що стверджується копіями даних наказів, що наявні в матеріалах справи.
Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний», укладена декларація з лікарем педіатром даного центру. Батьки не привели дітей на профілактичні щеплення, не відповідають на телефонні дзвінки, тому лікар не зміг повідомити про стан здоров`я дівчаток.
У листі Рівненського міського центру соціальних служб від 29.01.2024 зазначається, що на час візиту в сім`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з малолітніми дітьми перебувала бабуся, ОСОБА_6 , яка повідомила, що постійно в квартирі не проживає, приїжджає по можливості, щоб привезти дітям продукти харчування. ОСОБА_15 повідомила, що її донька, матір дітей, веде не здоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, діти часто присутні в квартирі, де розпиваються спиртні напої, як зі сторони матері, так і зі сторони батька. Зі слів бабусі, батьки вихованням дітей не займаються, кошти на придбання канцтоварів, шкільних портфелів не надають, не забезпечили ОСОБА_10 можливістю навчатися дистанційно, оскільки дитина має таку форму навчання (тиждень офлайн, тиждень онлайн). Мати дітей була повідомлена про приїзд фахівця із соціальної роботи в сім`ю, але додому не з`явилася. У листі ОСОБА_16 від 19.02.2024 вказується, що здійснювати соціальний супровід сім`ї Паю немає можливості, оскільки мати дітей Паю ОСОБА_17 не йде на співпрацю. Батьки неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконують батьківські обов`язки.
За інформацією начального закладу, Паю ОСОБА_10 навчалася в Рівненському ліцеї №19 з 2019 року, а Паю ОСОБА_18 - з 2020 року. ОСОБА_10 і ОСОБА_18 старанні і позитивні дівчатка. У школі активно спілкувалися з ровесниками та дорослими. Серед однокласників мали багато друзів як серед дівчат, так і серед хлопців, уміли допомогти, підтримували позитивне спілкування з усіма однокласниками, більшість дітей теж із задоволенням з ними спілкувалися.
У 2019 році мама дівчат, ОСОБА_1 , декілька разів приходила забирати ОСОБА_10 зі школи у стані, схожому до стану алкогольного сп`яніння. З мамою на той час були проведені бесіди. Ситуація покращилась на певний час. Але поступово мама знову перестала реагувати на дзвінки вчителів, за словами сусідів і знайомих родини, зловживала алкогольними напоями. Пані ОСОБА_17 могла залишити дітей самих вдома та йшла гуляти на довгий період або ж відправляла самих дітей гуляти до пізньої ночі, поки вона відпочивала у компаніях своїх знайомих. Батько дівчаток не спілкується з класними керівниками, у ліцей не приходить, навчанням дітей не цікавиться.
Під час відвідування дітей працівниками ліцею було виявлено, що діти перебувають у квартирі самі, часто голодні, заплакані. Неодноразово мама змінювала місце проживання. Сусіди пояснювали це тим, що часто у винайнятих квартирах влаштовувалися гучні посиденьки, сварки.
Родина має складний матеріальний стан. Батьки дівчаток ніде не працюють. Зі слів сусідів і знайомих родини часто зловживають спиртними напоями. Не мають постійного місця проживання. Діти одягаються скромно і часто не відповідно до сезону. Шкільним приладдям дівчата були забезпечені недостатньо, стан їх речей незадовільний. Батьки не проявляли інтересу до успіхів і невдач дітей, не цікавилися їх життям і здоров`ям. Внаслідок цього інколи у ОСОБА_10 і ОСОБА_8 виникали проблеми з навчанням в школі, було багато пропусків уроків.
Постановою Рівненського міського суду від 05.08.2022, у справі №569/9064/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1, ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Як зазначено в позові постановами Рівненського міського суду ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, неналежне виконання батьківських обов`язків, йому виносився терміновий заборонний припис, який він порушував.
Служба у справах дітей неодноразово розглядала листи Рівненського ліцею №19, письмові заяви та усні повідомлення про неналежне виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до дітей в результаті чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працівниками служби неодноразово були попереджені про адміністративну відповідальність за ухилення від створення належних умов життя та виховання доньок, відповідно до ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також матері та батькові роз`яснено ст. 150 Сімейного кодексу України щодо обов`язків займатися вихованням та розвитком малолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення їх від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Матері та батькові дітей роз`яснено ст. 164 Сімейного Кодексу України, щодо підстав позбавлення їх батьківських прав. Проведена робота службою у справах дітей Рівненського міськвиконкому позитивних результатів не дала. Мати і батько і надалі ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Не з`являлися до служби навіть коли діти були тимчасово влаштовані в сім`ю, ігнорують телефонні дзвінки працівників служби.
Питання про стан виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 28 лютого 2024 року. Розглянувши матеріали справи, Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради прийняла рішення про звернення Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та рекомендувала органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . На офіційні запрошення на комісію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися. Були заздалегідь і належним чином попереджені.
Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав відповідачів стосовного їх неповнолітніх дітей позивач посилається, зокрема на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню доньок, не приймають участі у їх житті, не забезпечують необхідного їх утримання, не спілкуються з ними.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.
Тлумачення зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов"язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов"язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 15 липня 2019 року у справі №336/9218/14.
Предметом доказування у даному спорі є факт втрати відповідачем інтересу до своїх дітей та як наслідок цього нехтування наданими їй батьківськими правами та обов"язками.
Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осміб, які бажають проживати з дитиною, брати у часть у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Наданий в якості доказу висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, суд вважає таким, що відповідає інтересам дітей. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явились.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме те що відповідачі протягом тривалого часу свідомо нехтують своїми батьківськими обов"язками, піклування та турботи до доньок не виявляють, станом їх здоров"я не цікавляться, фізичний та моральний розвиток не підтримують, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, приймаючи до уваги те, що позивачем в ході судового розгляду доведено належними та достатніми доказами факти свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов"язками, суд вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Аналізуючи досліджені докази, суд на основі всебічного, повного, об"єктивного та безпосереднього з"ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з"ясувавши їх достатність і взаємний зв"язок у сукупності, захищаючи права та інтереси дітей, враховуючи особу відповідачів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Служби у справах дітей ВК РМР про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав стосовно доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі по 605 гривень 60 копійок з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Учасники справи:
відповідачі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складене 15 травня 2024 року.
Суддя -