Справа № 296/6996/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" березня 2024 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючого - судді Шкирі В.М.,
при секретарі судового засідання Сейко Л.В.,
прредставника позивача адвоката Кудіної М.Г.,
предствника відповідача - адвоката Григориці В.О.,
розглянувши, в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяву, подану адвокатом Кудіної Марії Геннадіївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №296/6996/22 за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної Марії Геннадіївни до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів,-
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Суд заслухавши сторін, дослідивши заяву та матеріали справи №296/6996/22 суд встановив наступне .
19.10.2022 через підсистему "Електронний суд" на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г. до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», зі змісту якого остання просить стягнути із Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 :
21.10.2022 позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної М.Г. залишено без руху.
28.10.2022 представник позивача усунув недоліки позовної заяви та просив суд стягнути із Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 :
- суму вкладу за Договором № TDRM000839696 від 29.07.2022 у розмірі 280000,00 грн., відсотків у розмірі 6007,00 грн., пені у розмірі 688800,00 грн. нарахованих за період з 05.08.2022 по 26.10.2022 за порушення прав споживача;
27.03.2023 представник позивача змінив предмет позову та зменшив розмір позовних вимог, окільки після відкриття провадження по справу відповідач частково задовольнив позовні вимоги.
Станом на 08.03.2023 відповідач повернув ОСОБА_1 суму депозитного вкладу в розмірі 1 291 228,50 грн, залишок неповернутої суми депозитного вкладу становить 1032,57 грн.
01.11.2023 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира у справі № 296/6996/22 ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:
20.11.2024 суд задовільнив клопотання Кудіної М.Г та поновив строк на подачу доказів понесення судових витрат у цій справі
Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано:
довідку про отриману оплату за надання правової допомоги від ОСОБА_1 (а.с. 154); свідоцтво про заяняття адвокатської діяльності;
договір від 26.08.2022 про надання Кудіною М.В. правової допомоги ОСОБА_1 (а.с. 156);
акт виконаних робіт від 06.11.2023 (а.с. 157);
Розглянувши поставлене перед судом питання суд прийшов наступного.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Саме таку суму суд вважає реальною та співмірною в даному конкретному випадку, оскільки після звернення до суду відповідач повернув позивачу грошові кошти за банківськими вкладами TDRM000839658 від 29.07.2022 та № TDRM000839696 від 29.07.2022 .
При цьому, суд в своєму рішенні встановив, що банк не повідомивши алгоритму дій яких мє дотриматися ОСОБА_1 з метою отримання коштів готівкою в сумі 1 288 247,09 грн з рахунків фактично перешкодив можливості ОСОБА_1 чи його представнику отримати кошти зі свого рахунку після припинення дії договорів депозитних вкладів за що нараховано відповідні проценти та пеню відповідно до днів повернення банківських вкладів.
При цьому суд не погодився з розмірами пені та процентів та зробив самостійний розрахунок, який є значно меншим від того який вимагав представник відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про поновлення процесуального строку для подачі доказів та заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 296/6996/22 - задовольнити частково .
В задоволенні іншших вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Суддя В. М. Шкиря