Справа №:755/8049/24
Провадження №: 2/755/5257/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П. розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 146 976,49 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2014. До реєстрації шлюбу з відповідачем у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом. З моменту народження дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не приймав та не приймає будь-якої участі в утриманні їх спільної доньки, будь-яких аліментів чи додаткових витрат на утримання дитини не сплачує, не брав і не бере особистої участі у її утриманні та вихованні (дитина повністю позбавлена зору і потребує постійної опіки та піклування інших осіб).

Зазначила, що весь час вона займалася утриманням, розвитком, освітою та будь-якими іншими сферами життя ОСОБА_5 , самостійно сплачували послуги няні. При цьому, частково допомагав її чоловік - ОСОБА_6 , з яким одружена з 2015 року, з яким виховують спільну дитину ОСОБА_7 та дочку відповідача ОСОБА_8 . Так, за всі ці роки приклала максимум фізичних та матеріальних зусиль для того, щоб ОСОБА_9 змогла розвинутися, бути самостійною, отримати професію та реалізуватися і соціалізуватися в житті, не зважаючи на повну відсутність зору. До складу таких послуг входить: освоєння освітніх предметів за віком, музика, плавання, хореографія, іноземні мови. Оплату послуг завжди проводила самостійно. Відповідач успіхами та розвитком дитини не цікавився, а також не цікавився потребою оплати таких послуг. В той час дитина позитивно характеризується в освітньому просторі, отримуючи високий рівень підготовки.

Зазначила, що ОСОБА_9 проявляє особливі здібності в музиці, іноземних мовах (на даний час вона вільно володіє українською, німецькою та польською мовами і продовжує вдосконалювати англійську) і програмування. Вона чудово плаває та неодноразово брала участь у змаганнях з плавання в Україні, крім того в 2021 році вона брала участь у співочому конкурсі в м. Прага (Чеська Республіка), де посіла 2 місце. Протягом багатьох років вона мала додаткові курси, індивідуальні уроки та інші гуртки з метою виявлення та розвитку особливих здібностей, які б допомогли їй розвинутися, отримати професію та соціалізуватися в суспільстві, оскільки вона є особливою дитиною. За весь цей час відповідач не цікавився своєю дитиною, а її навчання та додатковий розвиток повністю був покладений на неї та її родину.

Оскільки станом на 2023 рік в Україні були вичерпані всі можливі подальші сфери навчання та розвитку дитини (в Україні повністю відсутні освітні заклади відповідного напрямку підготовки з інклюзивними формами навчання), змушена була в серпні 2023 року переїхати до Республіки Польща для навчання ОСОБА_5 в Технікумі номер 26 за спеціальністю «Тифлоноінформатика» Комплексу шкіл і закладів «Центра сліпих та слабкозорих» у м. Кракові, залишивши свою молодшу дочку з чоловіком в Україні, що спричиняє моральні страждання їх родині, оскільки дівчатка мають чудові стосунки. Зазначений переїзд був погоджений з відповідачем та він надав нотаріальну згоду на виїзд дочки ОСОБА_5 за кордон у 2023 році. Відповідачем і раніше надавалися дозволи для виїзду ОСОБА_5 за межі України з метою навчання, оздоровлення, лікування, відпочинку. Відвідування дитиною саме цього освітнього закладу викликано особливими потребами доньки, зокрема освоєнням професійних навичок, які дадуть їй можливість соціалізуватися, працювати і бути повністю самостійною особистістю.

За час навчання дитини в школі з вересня 2023 до квітня 2024 нею було сплачено на рахунок навчального закладу наступні суми: за харчування ОСОБА_5 2 070,06 польських злотих. Також, з метою забезпечення проживання дитини під час навчання згідно з договором оренди від 03.09.2023 була орендована квартира в м. Кракові (Республіка Польща) на строк від 05.09.2023 до 31.08.2024 та за період з вересня 2023 до квітня 2024 та загальна сума сплаченої орендної плати склала 19 651,11 польських злотих, при цьому було також сплачено 4 152,00 польських злотих у якості адміністративних зборів. Отже загальна сума понесених нею витрат, які виникли внаслідок навчання дитини в Комплексі шкіл та заходів пн. «Центра сліпих та слабозорих» у м. Краків становить суму у розмірі 25 873,17 польських злотих.

Також, згідно з договором добровільного комплексного страхування від 07.08.2023 нею було сплачено 5 832,34 грн. страхової премії, 50% якої становить сума за дитину ОСОБА_8 в розмірі 2 916,17 грн. Крім того, згідно з договором добровільного комплексного страхування під час подорожі за кордоном від 26.03.2024 нею було сплачено 2 260, 46 грн. страхової премії, 50% якої становить сума за дитину ОСОБА_8 в розмірі 1 130,23 грн. Вважає, що половина сплаченої нею суми страхування за ОСОБА_8 в розмірі 2 023,20 підлягає стягненню з відповідача в якості додаткових витрат на дитину.

Зазначила, що оскільки навчання технологічних наук потребує галузевих знань в англійській мові, які не може надати загальноосвітня українська школа в межах своїх навчальних програм, а ОСОБА_9 є дитиною-інвалідом (повністю позбавлена зору), внаслідок чого обмежена у вільному отриманні інформації, яка доступна будь-яким іншим здоровим дітям, 01.01.2023 нею було укладено договір з ФОП ОСОБА_10 , яка здійснює навчання ОСОБА_5 англійської мови та за вказане навчання нею було сплачено грошові кошти у загальному розмірі 35 700,00 грн., половину зазначеної суми в розмірі 17 850,00 грн. слід стягнути з у якості додаткових витрат.

Вказала, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням про сплату аліментів на утримання дитини та компенсації додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, які відповідачем залишені без уваги, водночас останній обізнаний, що донька є дитиною-інвалідом та потребує постійної опіки, догляду, а також безумовних додаткових витрат, пов`язаних з її навчанням, однак він повністю ігнорує будь-які звернення до нього з приводу його участі в житті дитини. Оскільки відповідач не допомагає дитині матеріально та морально, аліменти не сплачував і не сплачує, вважає, що батько дитини має приймати участь у додаткових витратах на дитину, оскільки вона є дитиною-інвалідом, яка має особливі здібності. Зазначила, що протягом всіх цих років, докладала максимум моральних та матеріальних зусиль для розвитку дочки. При цьому, її чоловік ОСОБА_6 , з яким одружена з 2016 року, також займався ОСОБА_11 так само, а іноді і більше, ніж спільною дочкою ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_4 в силу вказаних вище обставин потребувала більше уваги.

Отже, враховуючи викладене вище, а також ту обставину, що відповідач не приймає участі в утриманні спільної доньки і вона повністю знаходиться на її утриманні, вважає за необхідне просити суд стягнути з відповідача на її користь 50% понесених нею витрат: пов`язаних з навчанням дитини ОСОБА_5 в Комплексі шкіл і закладів пн. «Центра сліпих та слабкозорих» у Кракові, а саме: 12 936,59 польських злотих, що в перерахунку до гривні згідно з офіційним курсом НБУ на дату подання позову (09.05.24 = 9,8251) становить 127 103, 29 гривень, витрат на страхування згідно з полісом страхування здоров`я в розмірі 2 023,20 грн., витрат на додаткові заняття англійською в розмірі 17 850, 00 грн., а всього в розмірі 146 976, 49 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні процесуальні строки.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, а конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримала 23.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву, від позивача додаткових заяв не надходило.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року,в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральною Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як убачається з матеріалів справи, з 16.02.2013 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2014 у справі № 755/28990/14-ц був розірваний (а.с. 16, 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Малолітня дитина ОСОБА_9 перебуває на утриманні та проживає разом з матір`ю, ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15.04.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 183/1679/17, від 12.12.2019 у справі № 756/4947/17-ц, від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, іцо вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Як зазначив Верховнии? Суд у своїй постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

- навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі;

- розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками;

- оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там);

- лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.08.2009, виданого Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено державну соціальну допомогу на дитину-інваліда до 18 років, якою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 15).

У даній справі встановлено, що ОСОБА_9 є дитиною-інвалідом.

11.08.2022 відповідач надав нотаріально посвідчену згоду на виїзд ОСОБА_5 за кордон у супроводі матері ОСОБА_1 з метою навчання, відпочинку, оздоровлення, лікування, що також підтверджується його заявою до органів митного контролю, компетентних органів та за місцем вимоги (а.с. 18, 19).

Згідно довідки Технікуму номер 26 від 21.03.2024. ОСОБА_5 є ученицею 1 а класу в Технікум номер 26, котрий навчає за спеціальністю «Тифлоноінформатика», в Комплексі шкіл і закладів пн. «Центра для сліпих та слабкозорих» у Кракові, вул. Тинецька, 6 , навчальний рік 2023/2024. Згідно з програмою навчання завершиться у 2028 році (а.с. 21).

У зв`язку із навчанням доньки у вказаному навчальному закладі, позивачем були понесені витрати, що пов`язані із харчуванням, проживанням (орендою квартири), адміністративними зборами та складають у сукупному розмірі 25 873,17 польських злотих, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату подання позову (09.05.24 = 9,8251) становить 254 206,48 грн., а також страховими зборами на загальну суму 4 046,64 грн.

Зазначені витрати підтверджуються квитанціями, що містяться у матеріалах справи (а.с. 24-31, 32-52, 53-54).

Також, 01.01.2023 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 та ОСОБА_1 було укладено договір (оферту) про надання послуг із навчання на курсах в режимі онлайн. Предметом якого є надання виконавцем освітніх послуг доньці замовника, а саме ОСОБА_3 . Вартість послуг виконавця складає 420,00 гривень за 1 заняття (60 хвилин) (а.с. 55-56).

Згідно із квитанціями ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_14 33 600,00 грн. за заняття з англійської мови її доньки ОСОБА_3 (а.с. 57 - 134).

Загальна сума витрат, необхідних для навчання та розвитку ОСОБА_3 , що обумовлюється станом здоров`я доньки позивача та відповідача становить 291 853,12 гривень, у зв`язку з чим справедливим, на переконання суду, буде покладення їх в рівних частинах на обох батьків, тобто по 145 926,56 гривень на кожного.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За матеріалами судом встановлено, що донька позивача та відповідача є дитиною-інвалідом, оскільки має вади зору, відтак потребує спеціального навчання та розвитку, що зумовлює несення батьками додаткових витрат, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач довела належними та допустимими доказами необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. При цьому суд враховує, що відповідачем не подано до суду будь-яких належних та допустимих доказів щодо надання ним коштів на утримання малолітньої дитини, в тому числі, й щодо участі у додаткових витратах на її утримання. Також, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей.

Таким чином, приймаючи до уваги надані суду докази, оцінюючи їх з позиції належності та допустимості, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у загальному розмірі 145 926,56 грн., оскільки саме такий розмір додаткових витрат підтверджений доказами, що наявні у матеріалах справи.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на переклад документів, суд виходить з такого.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, стороною позивача надано докази на понесення витрат за переклад документів (доказів), які долучені до позовної заяви у розмірі - 2 750,00 грн. (а.с. 135).

Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову, з урахуванням ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених вимог, у розмірі 1 459,17 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 51, 141, 180, 185 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у загальному розмірі 145 926,56 грн. та витрати за переклад документів у розмірі 2 750,00 грн., а всього 148 676 (сто сорок вісім тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1 459,17 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: