Справа №150/288/24
Провадження №2-н/150/13/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вишковський Євген Леонідович, до ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вишковський Є.Л., до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Як вбачається із даної заяви, ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення повноліття кожної дитини.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

При цьому суд зазначає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч.3 ст.19 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 163 ЦПК України.

Отже, з огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Також, відповідно до ч.3 ст.184 Сімейного Кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підтвердження правомірності видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного щомісячно, адвокатом Вишковським Є.Л., подано наступні докази: копію рішення Чернівецького районного суду Вінницької області у цивільній справі про розірвання шлюбу №150/1/24; копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_3 серій: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно.

Однак, доказів того, що малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з заявником за місцем проживання матері, матеріали заяви про видачу судового наказу не містять.

А отже, до заяви про видачу судового наказу представником заявника в порушення п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, не долучено доказів щодо факту проживання заявника разом з дітьми. Відтак, дана обставина позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявника ОСОБА_1 права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживають діти.

Згідно з положеннями п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.161, 163, 165, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вишковський Євген Леонідович, до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Б.Б. Кушнір