Справа № 342/1424/23
Провадження № 2/342/101/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що у державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори С.В. Капріян заведена спадкова справа № 472/2018 після смерті її батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До спадкового майна входять земельні ділянки (паї) та будинковолодіння АДРЕСА_1 .

На частину спадкового майна земельні ділянки нотаріусом 11.11.2019 видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане будинковолодіння позивачка 11.11.2023 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною прийняття такого рішення стала реєстрація спадкового господарства, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити конкретний розмір частки спадкодавця.

Спадкове господарство побудоване батьками позивачки в 1974 р. на земельній ділянці розміром 0,23 га за адресою: АДРЕСА_1 ). Право власності на дане будинковолодіння підтверджується свідоцтвом про право власності від 02.08.1989 та випискою з інвентаризаційних матеріалів КМБТІ №11056.

З часу побудови вказаного житлового будинку й по сьогодні позивачка проживає у батьківському господарстві, допомагала батькам у побуті, разом вели спільне господарство. На даний час позивачка продовжує безперервно володіти і відкрито користуватися даним нерухомим майном разом із земельною ділянкою: обробляє землю, сплачує земельний податок, доглядає за будинком та утримує його в належному стані, неодноразово робила як поточний, так і капітальний ремонти, тобто фактично вступила в управління спадковим майном.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до записів погосподаської книги станом на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дружина спадкодавця - відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зять спадкодавця відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка спадкодавця - позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онук спадкодавця - відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; онук спадкодавця - відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Позивачка бажає реалізувати своє право на спадщину за законом і фактично прийняла її, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в постанові нотаріуса, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. Інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, - немає.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2023 для розгляду даної справи було визначено суддю Андріюк І.Г.

Ухвалою суду від 01.12.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , скориставшись правом, передбаченим ч.1 ст.193 ЦПК України, 19.12.2023 подали до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 та просять визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов мотивований тим, що станом на 15 квітня 1991 року (час припинення існування колгоспних дворів) в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; позивачі за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Отже, кожному члену даного колгоспного двору належить по 1/6 частині господарства. Позивачці за первісним позовом ОСОБА_1 належить 1/6 частина вищевказаного господарства, як члену колишнього колгоспного двору. Також вона претендує на 1/6 частину будинковолодіння, спадкуючи після смерті батька ОСОБА_6 , що разом становить 2/6 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Позивачі за зустрічним позовом, як члени колишнього колгоспного двору, претендують на 1/6 частину вищезгаданого господарства кожен.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Згідно повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, проведеного 06.02.2024 на підставі розпорядження керівника апарату суду № 51 від 06.02.2024, для розгляду вказаної справи визначено суддю ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 12.02.2024 суддею Гайдичем Р.М. дану справу прийнято до свого провадження, розгляд справи розпочато спочатку за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.04.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 08.05.2024 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що свої позовні вимоги підтримує, рішення просить прийняти відповідно до чинного законодавства.

Від відповідачів-позивачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судом 28.03.2024 отримано заяви про розгляд справи без їх участі, де зазначено, що вимоги зустрічної позовної заяви вони підтримують в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 02 серпня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14 червня 1989 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .

Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 06.12.1976 № 1514-ІХ село Чортовець перейменовано на село Назаренкове; згідно Постанови Президії Верховної Ради України № 3278-ХІІ від 11.06.1993 селу Назаренкове відновлено колишнє найменування - АДРЕСА_2 перейменовано на АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 358, виданою 04.10.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 11056 від 18.10.2023, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012, свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 353 за ОСОБА_6 , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 02.08.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № НОМЕР_1 від 14.06.1989.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди у період видачі вищезгаданого свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок (з 31.01.1966 по 19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56.

Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Оскільки право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору.

Станом на 15.04.1991 у домогосподарстві (колгоспному дворі) за адресою: АДРЕСА_3 були зареєстровані: голова двору ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; онук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що стверджується довідкою № 359, виданою 04.10.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення колгоспних дворів) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Частки всіх членів колгоспного двору є рівними (ст.123 цього ж Кодексу).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту ч.2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З наведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/6 кожному.

Голова колгоспного двору ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 67 років у м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 24 січня 2014 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 24 січня 2014 р. виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України.

За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_6 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним за даною адресою були зареєстровані: зять ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_5 , онука ОСОБА_8 , що стверджується довідкою № 357, виданою 26.09.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Те, що позивачка-відповідачка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є дочкою спадкодавця ОСОБА_6 та відповідачки-позивачки ОСОБА_2 , стверджується копіями: свідоцтва про народження позивачки-відповідачки серії НОМЕР_3 , виданого 01 травня 1966 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис № 34 від 01 травня 1966 р.; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 16 липня 1983 р. Назаренківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що позивачка-відповідачка у зв`язку із укладенням шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », запис за № 24 від 16 липня 1983 р.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 02 листопада 1964 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 , 1946 року народження, та відповідачка-позивачка ОСОБА_12 , 1945 р.н., були подружжям, актовий запис № 31 від 02 листопада 1964 р.

ОСОБА_6 заповіту не вчиняв, що стверджується копіями Інформаційних довідок № 53837653 та № 58261897 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованими відповідно 26.10.2018 та 11.11.2019 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою та Городенківською районною державною нотаріальною конторою.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його дочка - позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та дружина відповідачка-позивачка ОСОБА_2 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 судом не встановлено.

Із копії спадкової справи № 472/2018, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 18.06.2018 позивачка-відповідачка ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. Копією Витягу № 53837698 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.10.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 63216617 (номер у нотаріуса 472/2018), спадкодавець ОСОБА_6 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 не прийняла, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадкування на все належне спадкодавцю ОСОБА_6 майно одержала позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , позивачка-відповідачка ОСОБА_1 11.11.2019 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Їй 11.11.2019 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори видано чотири свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 1434, № 1435, № 1436 та за № 1437, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, площами: 0,4650 га, кадастровий номер :05:001:0109; 0,1174 га, кадастровий номер :04:003:0510; 0,2636 га, кадастровий номер :04:003:0676; 0,6354 га, кадастровий номер :06:003:0429, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії: ЯЖ № 552305, ЯЖ № 561401, ЯЖ № 562618, ЯЖ № 565429.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_6 входить також 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, що належала йому як члену колишнього колгоспного двору.

Підставою звернення позивачки-відповідачки ОСОБА_1 до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1643/02-31 від 11 листопада 2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_6 , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 18.10.2023, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1974 р., господарські будівлі та споруди в 1975, 1982, 1988, 1989 роках.

Ринкова вартість житлового будинку літ. «А» загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, господарських будівель і споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою, станом на 15.11.2023 становить 122980 грн, що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТ-ВО «Придністров`я».

Житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,23 га, про що свідчить довідка № 474, виданою 14.11.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 377578839, сформованої 08.05.2024, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_6 , як голові колгоспного двору, 02.08.1989 був виданий документ, що посвідчував його право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Однак, даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав йому, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/6 кожному, як членам колишнього колгоспного двору.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті батька ОСОБА_6 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , однак через те, що спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частка померлого у ньому не визначена, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дану частку нерухомого майна.

Крім того, позивачці-відповідачці ОСОБА_1 належить 1/6 частки у даному житловому будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що разом становить 2/6 (1/3) частки.

Також судом встановлено, що відповідачі-позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правомірно набули право власності кожен на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як члени колишнього колгоспного двору, оскільки не вчиняли дій, що можуть свідчити про їх відмову від права власності у порядку ст. 347 ЦК України.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд не знаходить підстав для визнання за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в цілому та приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за первісним позовом та повного задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за зустрічним позовом з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 347, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

- відповідач-позивач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

- відповідач-позивач ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

- відповідач-позивач ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Повний текст судового рішення складено 21.05.2024.

Суддя: Гайдич Р. М.