Провадження № 2/537/768/2024
Справа № 537/1480/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання - Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого прохала розірвати укладений між ними шлюб, що був зареєстрований 06.05.2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №400. Після розірвання шлюбу прохала визначити дошлюбне прізвище ОСОБА_3 . Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

В обґрунтуванні позову вказала, що спільних дітей не мають, з листопада 2023 року і по теперішній час вони з чоловіком не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Вона переконана, що подальше проживання з чоловіком та збереження сім`ї є неможливим. Обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов про розірвання шлюбу визнає частково. Не визнає зазначену позивачем у позові обставину про те що від шлюбу спільних дітей на мають. Прохає при розгляді даної справи врахувати, що їх стосунки з позивачем розпочалися ще 2019 році та до реєстрації шлюбу у них народилася спільна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що у свідоцтві про народження дитини у графі «батько» вказано ОСОБА_6 . Він, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 є одна й таж людина, просто при оформленні свідоцтва про народження прізвище було вказано помилково. Він впевнений в тому, ОСОБА_5 є його дитиною та прохає врахувати дану обставину при розгляді даної справи.

Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 06.05.2023 року зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №400, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.05.2023 року.

Суд враховує вказані у відзиві відповідачем обставини про наявність у нього з позивачем спільної дитини, про що заперечувала позивач, однак враховуючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та відсутність вимог пов`язаних з батьківством, тож суд вирішує дану справу в межах заявлених позовних вимог.

Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2023 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе.

Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем в частині розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наявне клопотання позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу визначити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 134,141,142, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 06.05.2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №400 - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу визначити дошлюбне - « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у вигляді 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн., сплаченого на номер рахунку (IBAN): UA0016718 , отримувач - ГУК у Полт.обл/Крюківськ р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37959255, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , відповідно до квитанції № 2475-4816-0811-1453 від 05.12.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич