Справа № 509/2095/24
23 липня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді Козирського Є.С..
секретар Лисенко О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зуєвої Ірини Іванівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 509/2095/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - голови Громадської організації Садове товариство «Лебідь» про визнання протиправним та скасування рішення,-
24 червня 2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області по справі № 509/2095/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - голови Громадської організації Садове товариство «Лебідь» про визнання протиправним та скасування рішення було винесено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
15 липня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Зуєва І.І. звернулася до суду з вищезазначеною заявою та попросила винести додаткове рішення по справі в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень, посилаючись на те, що у своєму відзиві на позовну заяву, голова ГО «Садове товариство «Лебідь» Влошина Н.В. просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок яких відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України повинен надатися протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Повний текст рішення суду складено 02.07.2024 року, однак через відсутність електроенергії, ознайомитись з ним змогли 08.07.2024 року. Отже вважають, що п`ятиденний строк на подачу заяви формально спливає 07.07.2024 року, але зважаючи на вказані обставини, які є загальновідомими, наявні всі обставини для поновлення цього строку. Відповідно до Акту наданих послуг за Договором про надання адвокатських послуг від 01.05.2024 року винагорода адвоката за ознайомлення з матеріалами справи та складання відзиву на позовну заяву складає 10 000,00 грн.
ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просив залишити заяву без задоволення, оскільки вона надійшла з пропуском строку, встановленого ч.8 ст. 141 ЦПК України, також просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3, 4ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днівіз дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом встановлені наступні обставини справи.
В процесі розгляду справи інтереси відповідачки ОСОБА_3 голови ГО «Садове товариство «Лебідь» представляла адвокат Зуєва І.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.05.2024р. та ордеру на надання правничої (правової) допомоги.
Відповідно до Акту наданих послуг за Договором про надання адвокатських послуг від 01.05.2024 року винагорода адвоката за ознайомлення з матеріалами справи та складання відзиву на позовну заяву складає 10 000,00 грн.
Рішенням суду від 24.06.2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - голови Громадської організації Садове товариство «Лебідь» про визнання протиправним та скасування рішення було відмовлено.

Однак у рішенні суду суд не вирішив питання, пов`язані з розподілом витрат на правничу допомогу.

15.07.2024 року до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу витрати на правничу допомогу.

У даній заяві представник відповідача просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень згідно Акту наданих послуг за Договором про надання адвокатських послуг від 01.05.2024 року.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно із ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1ст.141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК).

Оскільки в задоволенні позову було відмовлено, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені нею витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 246, 270 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зуєвої Ірини Іванівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 509/2095/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - голови Громадської організації Садове товариство «Лебідь» про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , голови Громадської організації Садове товариство «Лебідь» (, юридична адреса: 67822, Одеська область, Одеський район, Авангардівська селищна рада, с. Нова Долина, ГО «СТ «Лебідь», вул. Центральна лінія, буд. 20 ) витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: Є. С. Козирський