Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р. Справа № 597/1506/24 Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тренич А.Г.

за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування.

В позовній заяві позивач просить встановити юридичний факт про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , право власності на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 98176,00 гривень, яке складається з: житлового будинку літери «А», сараю літери «Б», воріт «1», огорожі «2», огорожі «3».

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 04.10.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу у порядку загального позовного провадження із викликом сторін. Підготовче судове засідання по справі призначено на 13.11.2024.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.12.2024 року.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кульгавець Сергій Михайлович просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи заяву відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №7, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.08.2024 року.

Відповідно до виписки з по господарської книги № 19-15/10/403 від 06.03.2024, виданої Новосілківським старостинським округом, станом на 05.08.1992 року головою двору, що в АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_2 , оскільки проживала на момент смерті з померлою в одному будинку, даний факт підтверджується довідкою Новосілківського старостинського округу Заліщицької міської ради № 19-15/10/912 від 26.09.2024 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.05.2024 року батьками позивача записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У Свідоцтві про укладення позивачем шлюбу серії НОМЕР_3 від 21.11.1976, її дошлюбне прізвище зазначено « ОСОБА_6 », прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК Української РСР (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач має право на спадкування майна, що належало померлим батькам, як спадкоємиця першої черги за законом.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 98176,00 гривень, яке складається з: житлового будинку літери «А», сараю літери «Б», воріт «1», огорожі «2», огорожі «3».

Від встановлення юридичного факту те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 залежить виникнення майнового права позивачки на нерухоме спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємиці за законом першої черги.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У даній справі встановлено, що позивач зверталася з заявою до державного нотаріуса, який рекомендував вирішити дане питання у судовому порядку.

Від встановлення юридичного факту залежить виникнення майнового права за позивачем на нерухоме спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3 , як спадкоємиці за законом першої черги.

Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Позивач ОСОБА_2 проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, позивачка має право на спадкування майна, що належало померлим батькам, як спадкоємиця першої черги за законом.

Положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки № 19-15/10/912 виданої 26.09.2024 року Новосілківським старостинським округом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області, зі спадкодавцею ОСОБА_3 на момент її смерті проживала її дочка ОСОБА_2 .

Таким чином після смерті ОСОБА_3 інші спадкоємці, крім позивачки ОСОБА_2 , відсутні.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Згідно приписів ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, яку висловлено у постанові від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19, зазначено, що звернення до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом допускається, якщо це в майбутньому порушує право власності на спадкове майно.

Отже, звернення до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування цілком відповідає законодавству.

Позивач ОСОБА_2 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , якій належало будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 , що стверджується вищевказаними належними та допустимими доказами.

Позивач звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори задля оформлення спадкових справ на майно після смерті матері ОСОБА_3 .

Державний нотаріус Заліщицької державної нотаріальної контори Інна Дідик в листі №36/02-14 повідомила позивачу про те, що в правовстановлюючих документах виявлені розбіжності, а тому з метою оформлення права власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 пропонує звернутися з позовом до суду.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняла, як спадкоємиця за законом першої черги ОСОБА_8 , оскільки проживала з померлою разом на момент її смерті в одному будинковолодінні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 98176,00 (дев`яносто вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень, яке складається з: житлового будинку літери «А», сараю літери «Б», воріт «1», огорожі «2», огорожі «3».

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: м.Заліщики, вул.С.Бандери, 15-Б Чортківського району, Тернопільської області, .

Повний текст судового рішення складено 05.12.2024 року.

Суддя Анна ТРЕНИЧ