Провадження № 2/752/5061/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про передачу справи до іншого суду/

20 травня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В., розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить:

-визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності;

-визнати земельну ділянку з будівельними матеріалами, обладнанням та конструкціями, кадастровий номер :08:002:0271, площею 0.0928 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності;

-визнати земельну ділянку з будівельними матеріалами, обладнанням та конструкціями, кадастровий номер :08:002:0272, площею 0.1514 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності;

-визнати житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:003:0448, площею 0.1 га, що за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 8532254, що належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності;

-визнати за нею 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 .

-визнати за нею 1/2 частини земельної ділянки з будівельними матеріалами, обладнанням та конструкціями, кадастровий номер :08:002:0271, площею 0.0928 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-визнати за нею 1/2 частини земельної ділянки з будівельними матеріалами, обладнанням та конструкціями, кадастровий номер :08:002:0272, площею 0.1514 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-визнати за нею 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що

Розташований земельній ділянці, кадастровий номер:01:003:0448, площею 0.1 га, що за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 8532254.

-стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 8052,00 грн. та витрати зі сплати висновку про оцінку майна в розмірі 12500,00 грн.

Позовна заява підлягає передачі на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області, виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до ст.1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом вказаної норми виключна підсудність встановлена для позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретним, прямо передбаченими у законі судами.

В такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається.

Тобто, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Зокрема, відповідно до консультаційного висновку оцінювача про вартість майна двокімнатної квартири загальною площею 51,20 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 становить 3 967 300,00 грн.

Згідно консультаційного висновку оцінювача про вартість, вбачається що ймовірна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 300,00 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 становить 12 327 800,00 грн.

Таким чином, найвища ринкова вартість спірного нерухомого майна становить 12 327 800,00 грн.

З огляду на це, найвищою ринковою вартістю із переліку спірного нерухомого майна є майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Таким чином, відповідно до ст. 30 ЦПК України, даний позов не підсудний Голосіївському районному суду м. Києва, оскільки має подаватися за правилами виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна з найвищою ринковою вартістю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Частиною першою ст. 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, справа підлягає передачі до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна передати на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області / 03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1 /.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.В. Машкевич