Номер провадження: 22-ц/813/67/24
Справа № 501/1194/16-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Чорноморського нотаріального округу Свистельник Олена Олександрівна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 травня 2019 року у складі судді Смирнова В.В.,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту від 16 лютого 2015 року, вчиненого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Свистельник О.О., зареєстрованого в реєстрі за №57113898. В обґрунтування позову позивач послався на те, що є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері ( ОСОБА_3 ) відкрилась спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, площею 6,01 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 14.04.2016 нотаріус ОСОБА_4 повідомила про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті матері, оскільки спадкодавцем зроблено заповіт не на її користь. Позивачу стало відомо, що 16.02.2015 приватним нотаріусом Свистельник О.О. посвідчено заповіт на користь ОСОБА_2 та відповідно ОСОБА_3 заповіла онуку все своє майно. Позивач зазначила, що на час підписання зазначеного заповіту її мати ОСОБА_3 за станом здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 травня 2019 року позов задоволено, визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 від 16 лютого 2015 року на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Свистельник О.О., зареєстрований в реєстрі за №57113898.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_3 будь-якими психічними захворюваннями не страждала. Будь-яких записів у медичній документації про це не має. Відповідно до довідки заступника головного лікаря поліклініці Н.Г. Гайдаш від 29.06.2019, ОСОБА_3 під диспансерним наглядом лікаря-психіатра не знаходилася. За допомогою до лікаря психіатра не зверталася. Судом було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про призначення у справі посмертної судової психіатричної експертизи. Проведеною у справі експертизою не зроблено висновку про наявність у ОСОБА_3 психічних захворювань, а також про абсолютну неспроможність ОСОБА_3 в момент складання нею заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними, а лише стверджено, що останні роки життя мала певні загальні захворювання, які мали хронічний перебіг та прогресували, на підставі чого зроблений висновок про те, що ОСОБА_3 на момент складання заповіту 16.02.2015 страждала порушенням свідомості, сприйняття, мислення, пам`яті і не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід оцінювати критично, оскільки вони зацікавлені у вирішенні справи на користь ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_6 донька позивача, а ОСОБА_5 має неприязні стосунки з апелянтом через спір стосовно майна батьків. Пояснення ОСОБА_7 не конкретні, суперечливі, з них неможливо встановити наявність певних фактів та обставин.

10.09.2019 ОСОБА_1 надала суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити в її задоволенні, а рішення залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду 09.05.2024 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яке здійснюється нею особисто, вчинення заповіту через представника не допускається.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. (Ст.ст. 1235 - 1236 ЦК України).

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; його моральним засадам.

Згідно с.1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені..

Встановлено, що ОСОБА_8 (після укладання шлюбу ОСОБА_9 ) є донькою ОСОБА_3 .

Відповідно державного акту права власності на земельну ділянку серії ОД № 085302 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки 6,01 га.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_3 заповіла все майно ОСОБА_2 , про що 16.02.2015 посвідчено заповіт та листом № 87/02-14 від 14.04.2016 приватного нотаріуса Бурлаченко І.К. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем складено заповіт не на її користь.

Відповідно висновку експерта № 28 від 18.01.2017 ОСОБА_3 на час складання заповіту страждала порушенням свідомості, сприйняття, мислення, пам`яті і не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними.

Судом допитувалися свідки, які підтвердили обставини, встановлені експертом.

В порядку перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом призначена посмертна судова психіатрична експертиза, якою 20.03.2024 встановлено, що ОСОБА_3 на час складання заповіту 16 лютого 2015 року страждала хронічним психічним розладом у вигляді «Судинної деменції» внаслідок чого була абсолютно не здатна усвідомлювати значення дій та керувати ними.

Викладені обставини спростовують доводи апеляційної скарги, судом вірно встановлені обставини справи та відповідні ним правовідносини, судом правильно застосовані норми матеріального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 20.05.2024

Головуючий:

Судді: