Справа № 452/471/24

У Х В А Л А

про повернення заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення заяви без руху

12 березня 2024 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувальногоприпису, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство.

06 лютого 2024 року вказану заяву було передано головуючому судді Кущ Т.М. для розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пред`явлена заява ухвалою суду від 06 лютого 2024 року була залишена без руху, оскільки заявником порушені вимоги, передбачені ЦПК України.

Так, згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують.

У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої ст.350-4 ЦПК України, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування (ч.2 ст.350-4 ЦПК України).

Отже, суд вказував, що до заяви має бути додано докази вчинення ОСОБА_2 систематичних дій або його бездіяльності, котрі становлять домашнє насильство стосовно заявниці, наприклад, рішення відповідного органу (посадової особи) про притягнення останнього до відповідальності, зокрема, за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто посилання на систематичність вчинення щодо заявниці домашнього насильства фізичного та/або психологічного характеру повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами.

В свою чергу, додані заявником три протоколи про адміністративне правопорушення, котрі складені відносно ОСОБА_2 в грудні 2023 року та січні 2024 року, свідчать лише про можливе вчинення ним певного адміністративного правопорушення відносно заявниці, а не про систематичне притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Інших достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно заявниці у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не надано.

Крім того, суд зазначав, що не додано до заяви й належних доказів на підтвердження зміни місця постійного проживання заявниці ОСОБА_1 з грудня 2023 року та її проживання не за місцем реєстрації, тобто окремо від заінтересованої особи ОСОБА_2 внаслідок його неправомірної поведінки, враховуючи те, що самою ж заявницею за змістом заяви про видачу обмежувального припису зазначено, що вона проживає в будинку АДРЕСА_1 , тобто разом із колишнім чоловіком за місцем її реєстрації.

Відтак, заява ОСОБА_2 містить відомості, котрі протилежні за своїм змістом.

Вказане має значення для визначення підсудності, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонував заявнику усунути недоліки заяви, а саме, уточнити обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, у тому числі докази систематичності вчинення щодо ОСОБА_1 домашнього насильстваз боку ОСОБА_2 та докази їх постійного спільного чи навпаки окремого проживання за певною адресою, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі документи із поданням відповідного клопотання згідно з вимогами чинного законодавства.

При цьому, заявнику для усунення недоліків заяви судом був встановлений строк в межах 5 (п`яти) днів з дня отримання заявником ухвали. Ухвала отримана ОСОБА_1 01 березня2024 року, що підтверджується її особистою розпискою, проте у визначений судом строк зазначені недоліки заявником усунені не були. Заяв про надання додаткового строку для усунення визначених судом недоліків від заявника не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись стст.185,294 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувальногоприпису, заінтересована особа ОСОБА_2 , - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ