Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/456/24
У Х В А Л А

22.05.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Стародуба В.В.,

представника позивача адвоката Чорного С.О.,

представника відповідача адвоката Савранчука С.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Гайворонського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Суддя своєю ухвалою від 11.04.2024 року прийняв позовну заяву та відкрив провадження у справі, призначивши таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Одночасно, сторонам визначено строк для подання відзиву, відповіді на відзив, письмових заперечень та письмових пояснень щодо позову та відзиву.

Крім того, ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення доказів до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Вжито заходи забезпечення доказів шляхом витребування у ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючих документів на наступне майно:

1) на нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 50660000, виданий 23.12.2015 року;

2) на земельну ділянку з кадастровим номером :50:133:0014, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

3) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227, площею 2 га, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

4) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

5) на транспортний засіб Toyota Camry 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала підлягала негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Зазначену ухвалу було надіслано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 отримав вказану ухвалу 11.03.2024 року.

На даний час вимоги ухвали не виконані та жодних пояснень з приводу її не виконання суду ОСОБА_2 не надано.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Чорний С.О. підтримав подану заяву про застосування до ОСОБА_2 заходів процесуального примусу у зв`язку з ненаданням без поважних причин витребуваних судом доказів, а саме заходи:

- тимчасово вилучити через державного виконавця Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в порядку ст. 146 ЦПК України у ОСОБА_2 оригінали правовстановлюючих документів на наступне майно:

1) на 1/2 нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 50660000, виданий 23.12.2015 року;

2) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227, площею 2 га, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

3) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- накласти на ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) штраф у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за неподання витребуваних судом доказів без поважних причин.

Відповідач та його представник адвокат Савранчук С.Л. в підготовчому судовому засіданні заперечили, що витребування доказів, та просили суд не застосовувати до відповідача штраф.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача та його представника, оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, тому суд вважає, заяву про витребування доказів обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно вимог частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України в чинній редакції одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України)

За змістом частини першої ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 44 ЦПК України визначений перелік дій сторони, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, зокрема, вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

В розумінні зазначених норм закону, під зловживанням правом слід розуміти особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у процесуально шкідливих вчинках учасника справи, у використанні ним недозволених конкретних форм у межах дозволеного процесуальним законом типу поведінки, що суперечить завданням цивільного судочинства та цільовому призначенню права.

Аналогічної позиції щодо сутнісного розуміння поняття зловживання правом дотримується ЄСПЛ, який у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

При цьому, у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що з правом особи на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, а також вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Однак, бездіяльність відповідача унеможливлює проведення підготовчого засідання, оскільки предметом витребування є документ, який одночасно, є предметом оскарження і який в оригіналі повинен знаходитись у відповідача. При цьому суд також враховує, що жодних пояснень про причини не виконання ухвали також не надано.

Згідно частини четвертої статті 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Крім того, за змістом частин шостої-восьмої ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з ідеї про те, що саме до обов`язків національних органів влади належить недопущення неналежної та такої, що сприяє затягуванню розгляду справи поведінки сторони цивільного провадження (рішення від 03.03.2011р. у справі «Колесникова проти України», п. 30). При цьому, знайшовши у цій справі ознаки порушення п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо тривалості провадження поза межами розумного строку, ЄСПЛ також звернув увагу на те, що суди, маючи в своєму розпорядженні механізми протидії зловживанню процесуальними правами не вжили будь-яких заходів для покарання сторони, яка зловживає своїми правами з метою унеможливлення розгляду справи.

Аналогічні причини порушення п.1 ст. 6 Конвенції щодо тривалості провадження поза межами розумного строку ЄСПЛ констатував під час розгляду справи «Смірнова проти України» (рішення від 08.11.2005р., п. 69).

Заходами процесуального примусу, згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Одним з таких заходів, згідно п.5 ч.1 ст. 144 ЦПК України є накладення штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

В справі яка розглядається внаслідок тривалої недобросовісної бездіяльності відповідача ОСОБА_2 суд позбавлений можливості провести розгляд справи, в тому числі підготовче засідання у визначений законом строк. Тому, така бездіяльність відповідача судом розцінюється, як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків, що спрямоване на затягування розгляду справи та фактично унеможливлює здійснення судом першої інстанції своєчасного розгляду справи протягом розумних строків.

В такому випадку, відповідно до вимог ст. 148 ЦПК України, з метою спонукання відповідача до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання процесуальними правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд вважає за необхідне накласти на відповідача ОСОБА_2 штраф.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тривалість бездіяльності відповідача ОСОБА_2 , незначний обсяг витребовуваних документів та характер дій, які вимагалося вчинити від відповідача і які не можуть вважатись складними.

З урахуванням наведеного, а також, керуючись такими засадами як справедливість, розумність та співмірність, суд вважає за необхідне накласти на відповідача ОСОБА_2 штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно ч.9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

В силу вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», станом на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.

Відповідно, розмір накладеного штрафу згідно цієї ухвали становить 4542 грн.

Одночасно слід роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що згідно ч.9 ст. 84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 44, 84, 143, 144, 148, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Чорного Сергія Олександровича - задовольнити.

Тимчасово вилучити через державного виконавця Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ОСОБА_2 оригінали правовстановлюючих документів на наступне майно:

1) на 1/2 нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 50660000, виданий 23.12.2015 року;

2) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2227, площею 2 га, за адресою: Кіровоградська область, Гайворонський район, Гайворонська міська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства;

3) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Зазначені документи надати суду до 03.06.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4542 гривні.

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за .

Дані про боржника: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 )

Копію ухвали для виконання скерувати до Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), та для відома всім сторонам.

Роз`яснити, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ігор ПАНАСЮК