Справа № 357/2059/24
Провадження № 2/362/1506/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 березня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про задоволення позову та зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Норми статті 175 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Натомість, в порушення пунктів 2, 4, 5, 8 і 10 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

-адреси місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_3 ;

-спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

-зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових та електронних доказів, копії яких додано до заяви;

-підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Насамперед, у позові вказано адресу реєстрації відповідача ОСОБА_3 , тоді як цивільний процесуальний закон не вимагає зазначення адрес реєстрації, а чітко і конкретно вказує на те, що позовна заява повинна містити місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс.

При цьому, суд враховує, що адреси місця реєстрації особи та місця її фактичного проживання (перебування) можуть бути різними.

Також, вимоги пункту першого прохальної частини позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки вони взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладене у вказаному пункті прохальної частини позову прохання не є способом захисту цивільних прав, який використовується при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зокрема, вирішення питання про задоволення позову, про що позивач просить у вказаному пункті прохальної частини заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України, тобто належить виключно до повноважень суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Крім того, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин (наприклад того, що на утриманні у позивача перебувають інші члени сім`ї).

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (у тому числі того, що на утриманні у позивача перебувають інші члени сім`ї).

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі того, що на утриманні у позивача перебувають інші члени сім`ї).

Як висновок, у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Також, за змістом позову позивач зазначає про перебування у нього оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Насамперед, є незрозумілим, яким чином позивач має оригінали судового рішення яке в одному єдиному екземплярі зберігається в матеріалах судової справи ніколи не видаються учасникам процесу, а також оригінали виконавчого листа і постанови про відкриття виконавчого провадження?!

Зауважуємо, що відповідно до пункту 8 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У зв`язку із цим, позивачу необхідно у позовній заяві зазначити у кого саме із сторін наявні ти ч інші оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, за змістом позову позивач виклав підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, у позові вказано два відповідача.

У зв`язку із цим, є незрозумілим, до якого саме із двох відповідачів позивачем не подано іншого позову (позовів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Серед іншого, обов`язково слід дотримуватись норм статті 177 ЦПК України.

Однак, позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України.

Зокрема, всупереч вимогам частини першої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідача.

Позивачем не додано документи, що вказані у пунктах №№ 2, 3 і 9 додатків до позову, для обох відповідачів.

При цьому, положення цивільного процесуального закону не передбачають можливості додавати до позову документи тільки для суду!!!

Також, всупереч вимогам частини першої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Так, у пункті 10 додатків до позову зазначено: «копія позовної заяви з додатками для відповідача».

Однак, у позові вказано два відповідача.

Тобто, якщо у додатку не вказано, що до позову додається «копія позову разом із копіями всіх документів, що додаються до позову для кожного із відповідачів», то є очевидним висновок, що вказаних документів до позову не додано.

До того ж, у зв`язку із заявленими вимогами позову позивачу необхідно обов`язково врахувати норму частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у позові заявлено фактично дві позовні вимоги про:

-зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_3 ;

-зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_2 ,

позивачу слід сплатити судовий збір за кожну із позовних вимог.

Натомість, в порушення наведених вимог закону, позивачем додано до позову документи про сплату судового збору у розмірі меншому ніж встановлено законом, а саме: за одну вимогу в сумі 1 073 гривні 60 копійок.

Тобто, позивачу слід доплатити судовий збір за ще одну позовну вимогу в сумі 1 073 гривні 60 копійок та надати суду відповідний платіжний документ.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про задоволення позову та зменшення розміру аліментів.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Примітка: позивачу слід неухильно дотримуватись імперативної норми частини другої статті 185 ЦПК України та усувати недоліки у строк десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України позивач має право усунути недоліки у строк десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.