Справа № 161/3270/24
Провадження № 2/161/1779/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,

в режимі відеоконференції представника позивача адвоката Ткаченко А. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Наумчука І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Ткаченко А. В. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що сторони одружилися 05 вересня 2012 року, шлюб між ними зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 978. Останнім часом сторони стали мати діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, тривалий час вони разом не проживають. Внаслідок втрати поваги, любові, довіри та дружби їхня сім`я фактично зруйнувалась. На теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, взаємними правами та обов`язками вони не пов`язані. Спільних дітей сторони не мають. На переконання позивача подальше збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам.

На підставі наведеного позивач просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати, а також залишити їй прізвище ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 20 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

15 травня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про надання подружжю строку для примирення. Вказану заяву відповідач мотивує тим, що він докладає зусилля для збереження шлюбу. Дрібні непорозуміння між ним та дружиною мають тимчасовий характер. Усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватись подружжям спільно на засадах рівності інтересів. Відповідач повідомляє, що він зацікавлений у збереженні його сім`ї та вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні. На підставі наведеного відповідач просить надати строк для примирення подружжя протягом 6 місяців.

15 травня 2024 року до суду від представника позивача адвоката Ткаченко А. В. надійшли заперечення на заяву про призначення подружжю строку для примирення. Обґрунтовуючи свою позицію, представник позивача зазначає, що з часу відкриття провадження у цій справі сторони мали достатньо часу порозумітись. Шлюб має добровільний характер, а примушування до шлюбу є неприпустимим. Незгода одно з подружжя продовжувати шлюб є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує можливість примирення з чоловіком, подальше збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам.

Представник позивача адвокат Ткаченко А. В. у судовому засіданні позов підтримала з підстав, які зазначені у позовній заяві, додатково суду пояснила, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає примирятися з відповідачем. Крім того, представник позивача повідомила, що ОСОБА_2 наразі перебуває у Фінляндії.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечував, суду пояснив, що він кохає дружину, бажає зберегти шлюб, адже в них однакові погляди на життя, вони одного віросповідання, канонів якого вони дотримувались. Щодо реалізації намірів для примирення відповідач пояснив, що він готує для дружини подарунок, який невдовзі буде готовий.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 вересня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 978 (а. с. 16).

У сторін спільних дітей немає.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Суд установив, що сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу та зазначає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. А тому, наразі шлюб сторін має формальний характер, адже подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, сторони не підтримують шлюбні стосунки.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в цій сім`ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 200, 206, 263,264,265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 115 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 вересня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 978 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 20 травня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь

Волинської області