Справа № 346/6146/19
Провадження № 2/346/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю: секретаря: Гломби А.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовоною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Коломийська міська рада, про знесення самочинно побудованої огорожі та воріт, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, Коломийська міська рада про знесення самочинно побудованої огорожі та воріт. Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Товмачицької сільської ради Коломийського районну Івано-Франківської області від 07 лютого 2014 року №217-20/2014 надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землоустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі її у власність орієнтовною площею - 0,3500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , з земель комунальної власності. Позивач зазначає, що він, ОСОБА_1 , є суміжним землекористувачем із відповідачем, та зазначає, що відповідач систематично перешкоджає користуватись під`їзною дорогою до свого господарства, створюючи незручності під`їзду. Зазначає, що відповідач ОСОБА_4 , без дозволу та віповідного погодження побудував на земельній ділянці, яка перебуває у власності громади села, у тому числі на частині вулиці Привокзальна, що в селі Товмачик капітальну огорожу. Позивач зазначив, що будівництво вищезазначеної огорожі відповідач проводить на земельній ділянці, яка не передана йому у власність, оскільки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцеівості) він не виготовив. Позивач зазначає, що порушення відповідача в сфері містобудівної діяльності призвели до захоплення ним частини дороги, шляхом розміщення на ній свого паркана та воріт, що унеможливлює її використання за цільовим призначенням, так як перешкоджає проїзду передбаченому генеральним планом села. Зазначає, що відповідач, не маючи жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, всупереч принципам моральності та добросусідства, самовільно воротами та парканом перегородив частину під`їзду дороги. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до Товмачицької сільської ради з приводу незаконно збудованої капітальної огорожі ОСОБА_4 , та заначає, що Товмачицькою сільсьскою радою було прийнято рішення від 03 листопада 2017 року № 157-15/2017, яким вирішено сілсьському голові спільно з архітектурою вивчити питання незаконного будівництва фуцндаменту під паркан та доповісти на наступній сесії сільської ради. Позивач зазначає, що рішенням Товмачицької сільсьскої ради від 08 лютого 2018 року вирішено зобов`язати ОСОБА_4 , завершити виготовлення документів для передачі земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 в термін до 15 квітня 2018 року виправити порушення побудови паркана, дотримуючись геодезичної зйомки. Позивач зазначає, що вищезазначені вимоги сесії сільської ради відповідачем не були виконані та порушення не були виправлені. Зазначає, що 27 квітня 2018 року узгоджувальною комісією в складі сільського голови ОСОБА_5 , було проведено обстеження побудови паркана ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 . При проведенні обстеження виявлено, що громадянинои ОСОБА_4 , збудовано бетонний фундамент висотою 30-50 см. під паркан та закладено металічні стовпи. Фундамент збудований на неприватизованій земельній ділянці з порушенням генерального плану забудови села Товмачик і виходить на дорогу (проїзджу частину). Позивач просить суд зобов`язати відповідча, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області 26 липня 2006 року, за свій рахунок провести демонтаж самовільно збудованої огорожі та воріт, які знаходяться по АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_4 , позов не визнав, вважає його безпідставним, не аргументованим та просить суд відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 , вважає, що ОСОБА_1 , не може звертатись з такими позовними вимогами. ОСОБА_4 , у відзиві зазначає, що користується земельною ділянкою, межі якої встановлені рішенням Товмачицької сільської ради № 266-26/2014 від 21 листопада 2014 року. ОСОБА_4 , стверджує, що встановлення фундаменту під огорожу не є самочнним будівництвом, ворота які є в даний час, встановленні 1999 року. Вказує, що встановив стовпчики по старій огорожі, та земельної ділянки не захоплював. Зазначає, що ОСОБА_1 , біля влаштував клумбу, збудував огорожу та доріжку, вийшовши за межі приватизованої земельної ділянки, постійно біля хвіртки залишає автомашину, перекривши вхід до його господарства. Просить у позові відмовити.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 , просить задовольнити позовні вимоги які були заявлені ним.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, представник відповідача щодо позову заперечила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Товмачицької сільської ради від 07 лютого 2014 року № 217-20/2014 ОСОБА_4 , надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянкив натурі ( на місцевості) для передачі її у власність орієнтовно площею - 0,3500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, госопдарських будівель та споруд ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 з земель комунальної власності (а.с. 9). Товмачицькою сільсьською радою було прийнято рішення від 03 листопада 2017 року № 157-15/2017, яким вирішено сільсьському голові спільно з архітектурою вивчити питання незаконного будівництва фундаменту під паркан та доповісти на наступній сесії сільської ради (а.с.11). 27 квітня 2018 року узгоджувальною комісією в складі сільського голови ОСОБА_5 , було проведено обстеження побудови паркана ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 . При проведенні обстеження виявлено, що громадянин ОСОБА_4 , збудовано бетонний фундамент висотою 30-50 см під паркан та закладено металічні стовпи. Фундамент збудований на неприватизованій земельній ділянці з порушенням генеральногоплану забудови села Товмачик і виходить на дорогу (проїзджу частину)(а.с.12). адійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23/02/23 від 23.02.2023 року. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертихи № 23/02/23 від 23.02.2023 року, експертом ОСОБА_6 зроблені висновки: площа земельної ділянки ОСОБА_4 , становить 0,3497 га (3497 кв.м.). При будівництві побудованої капітальної огорожі та воріт за адресою : АДРЕСА_1 - не було порушення порушення будівельних норм і правил, правил пожежної безпеки, санітарних норм, тощо. Частина капітальної огорожі та воріт, які побудовані ОСОБА_7 , за адресою : АДРЕСА_1 частково розташовані на дорозі загального користування згідно генплану села Товмачик. Площа накладання становить 0,0025 га (25 кв.м). Фактична відстань від огорожі ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 до бетонного стовпа ЛЕП р. становить 2,97 метра. Оскільки, мінімальна ширина смуги руху у проїздах становить 2,75 метра (для проїзду з однією смугою руху), а мінімальна ширина вулиці в житловій забудові з двома смугами і мінімальною шириною пішохідної зони тротуару становить 6,5 метра, відповідно до таблиць 5.1-5.2. "ДБН В.2.3-5:2018 вулиці та дороги населених пунктів". Отже згідно висновку експерта, огорожа та ворота, які побудовані ОСОБА_4 , за адресою : АДРЕСА_1 , належному проїзду транспортними засобами дорогою загального користування відповідають у випадку мінімальній ширині смуги руху у проїздах з однією смугою руху та не відповідають при мінімальній ширині вулиціт з двома смугами та мінімальною шириною тротуару. Експерт зазначив в висновку, що можливо провести перебудову (змінити розташування) частини капітальної огорожі та воріт, які побудовані ОСОБА_7 , з метою приведення у відповідності до Генерального плану с.Товмачик (том 1, а.с.124-136).

Свідок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні вказували на те, що ОСОБА_4 , є сусідом, вказували у судовому засіданні, що на території, де ОСОБА_4 , здійснив будівництво, то перешкоджає руху транспорту, зокрема легкових машин. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що немає ніякого самочинного будівництва, відповідач не здійснював самочинне будівництво огорожі та ворота.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 та ч.2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України (статті 13, статті 14), Земельного кодексу України статті 78, 92, 93, 102-1, 116, 118, 119, 123, 125, 126 Земельного кодексу України) а також інших законів, що видаються відповідно до них (Закону «Про оренду землі», Цивільного кодексу України). Приписами статті 2 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України. Відповідно до вимог статті 189 Земельного кодексу України та ст. 20 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюють сільські, селищні, міські, районні та обласні ради. За положеннями ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно ч. 2 цієї статті особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що відповідач, збудувавши самовільно огорожу та ворота, порушив права позивача, а тому самовільно збудована огорожа та ворота підлягають демонтажу. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, та слід зобов`язати ОСОБА_4 , за свій рахунок провести демонтаж самовільно збудованої огорожі та воріт, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі наведеного та ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 178, 263-265, 354, 355 ЦПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області 26 липня 2006 року, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за свій рахунок провести демонтаж самовільно збудованої огорожі та воріт, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області 26 липня 2006 року, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Рішення суду набирає законноїсили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо всудовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 29.11.2024 року.

Суддя: Махно Н. В.