Дата документу 11.03.2024
Справа № 334/9056/21
Провадження № 2/334/57/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участі секретаря Шерештана О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від сумісного життя ОСОБА_5 зі ОСОБА_6 народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час свідоцтва про їх народження втрачені. Родина ОСОБА_6 мешкала за адресою: с. Сергіївка, Томаківського району Дніпропетровської області, де народилися їх діти, що підтверджується записами у будинковій книзі по будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_7 побудували домоволодіння, яке складається з житлових будинків А та Б за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене домоволодіння, розташоване на земельній ділянці, загальна площа якої складає 1570 м2, з яких 1025 м2 закріплені на підставі рішення Верхньохортицької районної ради від 21.03.1995 № 64, а 545 м2 - надлишки земельної ділянки цим же рішенням залишені у тимчасове користування співкористувачам, що підтверджується довідкою від 16.03.2009, складеною ЗМБТІ, яка знаходиться у технічному паспорті на домоволодіння.

29.11.1968 ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про право особистої власності на будівлі на 3/10 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке видане на підставі рішення виконкому В-Хортицької селищної ради депутатів трудящих Ленінського району м. Запоріжжя від 29.11.1968. Дане Свідоцтво 10.12.1968 було зареєстровано в ЗМБТІ, оригінал документу на даний час втрачений. На інші 7/10 часток зазначеного домоволодіння було видано Свідоцтво про право власності на будівлі, її дочці, ОСОБА_7 , яке було погашено при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після її смерті її дітям, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За життя, 08.06.1962, ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, та в загалі, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону буде мати право, у тому числі на належне їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , своїм дітям: дочці - ОСОБА_7 , дочці - ОСОБА_8 та дочці - ОСОБА_9 в рівних частках кожній, що підтверджується заповітом.

03.05.1962 ОСОБА_8 та ОСОБА_12 уклали шлюб, після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_8 .

Від шлюбу подружжя ОСОБА_8 народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Мати позивача ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину за заповітом та за законом прийняла тільки її донька - ОСОБА_7 , так як вони фактично проживали єдиною родиною та були прописані за однією адресою. ОСОБА_7 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталася, але відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР у редакції 1963 року, спадщину після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Донька ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , яка є спадкоємицею першої черги, спадщину після смерті матері не прийняла.

Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 на той час вже не було.

Таким чином, ОСОБА_7 після смерті матері - ОСОБА_5 належало в цілому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_16 . Від сумісного життя у них народилися діти: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли на підставі статті 1261 ЦК України, її сини ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Інших спадкоємців першої черги не було.

11.04.2006 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали у Другій запорізькій нотаріальній конторі лише Свідоцтва про право на спадщину за законом за р/№4-625 та р/№4-627 після смерті їх матері тільки по 7/20 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , які на той час були зареєстровані за їх матір`ю.

3/10 частин спірного домоволодіння після смерті ОСОБА_7 до теперішнього часу залишилися не оформленими. Проте кожному із спадкоємців належить по 3/20 часток домоволодіння.

Фактично ж, кожному із спадкоємців ОСОБА_7 , її синам - ОСОБА_11 та ОСОБА_10 належало кожному по частині домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ч.2 ст. 1278 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_14 помер ОСОБА_11 .

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_11 немає. Після смерті ОСОБА_11 спадщину прийняв його рідний брат ОСОБА_10 шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини за законом в Другу запорізьку держнотконтору у відповідності до ст. 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України.

Таким чином після смерті рідного брата, ОСОБА_11 відкрилася спадщина на частину спірного домоволодіння, яку прийняв його рідний брат ОСОБА_10 .

Проте свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_10 не отримав.

Таким чином після смерті ОСОБА_11 ОСОБА_10 належало домоволодіння в цілому за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_15 помер ОСОБА_10 .

Спадкоємців з першої по четверту чергу після смерті ОСОБА_10 немає.

Після смерті ОСОБА_10 спадщину у шестимісячний строк прийняв ОСОБА_4 - його двоюрідний брат у відповідності до ч.4 ст.1266 ЦК України, спадкування за правом представлення.

ОСОБА_14 на спадщину після смерті двоюрідного брата, ОСОБА_11 , не претендував, тому з заявою про прийняття спадщини не звертався.

Таким чином, ОСОБА_4 прийняв спадщину за законом після смерті свого двоюрідного брата, ОСОБА_10 на домоволодіння в цілому за адресою: АДРЕСА_1 .

19.02.2016 друга сесія Запорізької міської ради прийняла рішення №87 «Про перейменування АДРЕСА_3 ».

ОСОБА_4 звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідного брата, ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Проте, 21.10.2021 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1605/02-31 ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують факти родинних відносин між спадкодавцями гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , а також відсутній оригінал Свідоцтва про право особистої власності на будівлі на ім`я ОСОБА_5 на 3/10 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке видане на підставі рішення виконкому В-Хортицької селищної ради депутатів трудящих Ленінського району м.Запоріжжя від 29.11.1968.

У зв`язку із чим, позивач просив встановити факти родинних відносин, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дочок: ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є рідною тіткою : ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , відтак, останні є двоюрідними братами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Визнати, за ним, ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після померлого двоюрідного брата ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , який прийняв спадщину після смерті рідного брата, ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , які прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка прийняла фактично спадщину за законом та заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , у зв`язку з чим ухвалою суду від 21.01.2022 було зупинено провадження у справі до вступу у справу спадкоємців позивача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, в якості правонаступників позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до цих обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду уточнену позову заяву, залучивши у якості відповідача ОСОБА_17 , в якій просили встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю дочок: ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , яка є рідною тіткою ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , які доводилися двоюрідними братами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , який доводився ОСОБА_2 батьком, а ОСОБА_1 чоловіком. Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом по частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 та який прийняв спадщину за законом, але не оформив після померлого двоюрідного брата ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 та який прийняв спадщину після смерті рідного брата ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 та яка фактично прийняла спадщину за законом та за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Мосіна О.В. на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити. В судове засідання 11.03.2024 не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. До суду надала відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглянути без її участі. Також у відзиві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Повідомила, що їй відомо, що її та позивача ОСОБА_2 , прабабуся - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка доводилася їх батьку ОСОБА_4 бабусею, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , який являється її батьком, звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 , після померлого двоюрідного брата ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , який прийняв спадщину після смерті рідного брата, ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , які прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка прийняла фактично спадщину за законом та заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим було відкрито провадження по цивільній справі №334/9056/2021, яка за життя батька не була розглянута.

Її мати, ОСОБА_1 , як дружина та її брат, ОСОБА_2 , як син, відповідно до ст.1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, звернулися до Другої Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємці першої черги після смерті батька ОСОБА_4 . Вона на час смерті батька разом з ним не була зареєстрована та фактично не проживала, на спадщину після смерті батька не претендує, бажає щоб спадщину оформили на себе тільки, позивачі. Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 немає. Просить задовольнити уточнену позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по цивільній справі №334/9056/2021у повному обсязі. Встановити факти родинних відносин встановивши, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дочок : ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є рідною тіткою: ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , відтак, останні доводилися двоюрідними братами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , який доводився ОСОБА_2 батьком, а ОСОБА_1 чоловіком. Визнати за ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом за кожним по частки домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 ,після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , який прийняв, але не оформив спадщину за законом після померлого двоюрідного брата ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , який прийняв спадщину після смерті рідного брата, ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , які прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка прийняла фактично спадщину за законом та заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя.

Від сумісного життя ОСОБА_5 і ОСОБА_6 народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно відповіді обласного архіву Дніпропетровської області, дані про їх народження в архіві відсутні.

Разом з цим, записами у будинковій книзі по будинку за адресою АДРЕСА_1 підтверджується, що родина ОСОБА_6 мешкала за адресою: с. Сергіївка, Томаківського району Дніпропетровської області, де народилися їх діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За життя ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_7 побудували домоволодіння, яке складається з житлових будинків А та Б за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене домоволодіння, розташоване на земельній ділянці, загальна площа якої складає 1570 м2, з яких 1025 м2 закріплені на підставі рішення Верхньохортицької районної ради від 21.03.1995 № 64, а 545 м2 - надлишки земельної ділянки цим же рішенням залишені у тимчасове користування співкористувачам, що підтверджується довідкою від 16.03.2009, складеною ЗМБТІ, яка знаходиться у технічному паспорті на домоволодіння.

29.11.1968 ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про право особистої власності на будівлі на 3/10 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , яке видане на підставі рішення виконкому В-Хортицької селищної ради депутатів трудящих Ленінського району м. Запоріжжя від 29.11.1968. Дане Свідоцтво 10.12.1968 було зареєстровано в ЗМБТІ. На інші 7/10 часток зазначеного домоволодіння було видано Свідоцтво про право власності на будівлі її дочці ОСОБА_7 .

За життя, 08.06.1962 року, ОСОБА_5 склала заповіт, яким належне їй домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла донькам - ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 в рівних частинах кожній.

За наявними в державному нотаріальному архіві ГУЮ у Запорізькій області відомостями даний заповіт не скасовувався та не змінювався.

Враховуючи, що правовідносини щодо спадкування майна виникли до набрання чинності ЦК України та те, що визначений у ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 закінчився 05.07.1996, тобто до 01 січня 2004 року, до вказаних спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР.

Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Стаття 527 ЦК Української РСР визначає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно із ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Статтею 548 ЦК Української РСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із ст. 554 ЦК Української РСР, в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Щодо спадкоємців, зазначених у заповіті ОСОБА_5 , встановлено наступне.

ОСОБА_8 03 травня 1962 року уклала шлюб з ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Від шлюбу подружжя ОСОБА_8 народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , тобто до смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 спадщину після смерті матері не прийняла, оскільки до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті матері не зверталась, фактично в управління або володіння спадковим майном не вступила. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. Спадкоємців першої черги за законом після її смерті немає.

ОСОБА_7 до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті матері не зверталась, однак як встановлено судом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки вона фактично проживала єдиною родиною з матір`ю, була прописана за однією адресою.

Таким чином, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549, ст. 554 ЦК УРСР, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла її донька ОСОБА_7 , вступивши в управління та володіння спадковим майном, а саме, 3/10 частками домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а порядку спадкування за заповітом на частку спадкового майна та в порядку спадкування за законом на частку спадкового майна.

ОСОБА_7 22.03.1952 уклала шлюб з ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 .

Від сумісного життя у них народились діти - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

ОСОБА_7 на час смерті належало 7/10 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на будівлі від 29.11.1968, та 3/10 частки цього домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , які ОСОБА_7 не оформила у встановленому порядку.

Заповіту ОСОБА_7 не склала.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є її діти ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

11.04.2006 державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Швецовою О.С. ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, яке складається з 7/10 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 , реєстраційний номер 4-627.

Також 11.04.2006 державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Швецовою О.С. ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, яке складається з 7/10 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 , реєстраційний номер 4-625.

Таким чином, згідно Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на праві приватної власності належить кожному по 7/20 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_7 право власності на 3/10 частки цього домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оформила, державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_11 і ОСОБА_10 свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 видано не було.

Проте, оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_7 в рівних частках, їм належить по 3/20 часток домоволодіння.

Таким чином, фактично кожному із спадкоємців ОСОБА_7 - ОСОБА_11 та ОСОБА_10 належало кожному по частці домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ч.2 ст. 1278 ЦК України.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Спадкоємців першої черги після його смерті немає.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

05.07.2007 ОСОБА_10 подав до Другої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_11 , що підтверджується копією спадкової справи № 555 (2007).

За життя ОСОБА_10 не оформив спадщину, що відкрилась після смерті його брата ОСОБА_11 , однак прийняв її шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Крім того, відповідно до довідки департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, наданої державному нотаріусу другої Запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_11 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним на день смерті був зареєстрований ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_10 прийняв спадщину, що відкрилась після смерті рідного брата ОСОБА_11 , у вигляді частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Як встановлено судом, на час смерті ОСОБА_10 належало на праві власності в цілому домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії спадкової справи № 275/2012 щодо майна ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_15 , до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернувся його двоюрідний брат ОСОБА_4 .

Факт родинних відносин підтверджується тим, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 були рідними сестрами та доньками ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 03 травня 1962 року уклала шлюб з ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_5 є рідною бабою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_7 є його рідною тіткою.

Відтак, діти останньої ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є двоюрідними братами ОСОБА_4 .

Вказані обставини щодо родинних відносин підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори 21.10.2021 винесено постанову, якою ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_10 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин та відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно.

У зв`язку з цим ОСОБА_4 звернувся до суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_18 двоюрідного брата ОСОБА_10 .

Однак в ході судового розгляду справи ОСОБА_4 помер. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_19 .

Суд зупинив провадження у справі до вступу правонаступників позивача.

З матеріалів спадкової справи № 149/2023 вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

За заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вони були залучені до участі у справі в якості позивачів як правонаступники позивача ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_19 , які прийняли спадщину та відповідно до уточненої позовної заяви просять визнати за ними право власності на спадкове майно.

Спадкоємиця першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_3 у встановлений законом строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частках.

Залучена до участі у справі в якості відповідача у справі ОСОБА_3 до суду надала відзив на позовну заяву, у якому вказала, що визнає позов.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , доводився двоюрідним братом ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , а також беручи до уваги доведеність того, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину у вигляді 3/10 часток спірного домоволодіння за законом та за заповітом фактично прийняла але не оформила її донька ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , після смерті якої спадщину у вигляді спірного домоволодіння прийняли але не оформили належним чином її діти - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і те, що після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , спадщину прийняв, однак не оформив право на спадщину, його рідний брат ОСОБА_10 , після смерті якого спадщину прийняв його двоюрідний брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , однак був позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори через відсутність доказів родинних відносин та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання за ними права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті двоюрідного брата ОСОБА_10 , однак не оформив спадкові права, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 , доводився двоюрідним братом ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом по частці на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_4 , який прийняв але не оформив спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_15 двоюрідного брата ОСОБА_10 , який в свою чергу прийняв але не оформив спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 рідного брата ОСОБА_11 , які прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 та яка фактично прийняла спадщину за заповітом та за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , РНОКПП НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , РНОКПП НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Запорізька міська рада, , адреса: м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 206.

Суддя: Турбіна Т. Ф.