ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

27 листопада 2024 року

м. Харків

Справа № 638/5469/23

Провадження № 22-ц/818/3965/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б..,

за участю секретаря судового засідання : Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Пилипчук Наталії Петрівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року, постановлену суддею Смирновим В.А., -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Харківського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 638/5469/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявлено про відвід суддів Пиличук Н.П., Тичкової О.Ю., Яцини В.Б. Вказує, що ухвалою Харківського апеляційного суд від 19 березня 2024 року у складі колегії суддів: Пиличук Н.П., Тичкової О.Ю., Яцини В.Б., було відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року. Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2024 року ухвалу Харківського апеляційного суд від 19 березня 2024 року було скасовано та справу було повернуто до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що вказані обставини унеможливлюють розгляд справи на засадах змагальності та рівності.

Розглянувши заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених законом підстав для її задоволення.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України («Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи»).

Частиною 3 статті 37 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Оскільки судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджено наявності обставин, які б дійсно викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Пиличук Н.П., Тичкової О.Ю., Яцини В.Б., підстави для задоволення заяви про відвід суддів Пиличук Н.П., Тичкової О.Ю., Яцини В.Б. відсутні.

Разом з тим, колегією судів у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з метою забезпечення процесуальних гарантій сторін та усунення будь-яких побоювань щодо їх неупередженості та запобігання можливого потенційного конфлікту інтересів, заявлено самовідвід.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих звязків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного звязку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіря до незалежної судової влади буде підірвано.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що «при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими». Вказана позиція міститься в пункті 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та пункті 76 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії».

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.36 ЦПК України. Пункт 5) ч.1 цієї статті передбачає як підставу для відводу (самовідводу) існування інших обставин, що викликають сумів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, вказаний перелік не є вичерпним.

Враховуючи вимоги ст.36 ЦПК України та положення ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід суддів Пилипчук Наталії Петрівни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 37, 40, 259, 260, 261 ЦПК Україна, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Пилипчук Наталії Петрівни, Тичкової Олени Юріївни та ОСОБА_3 відмовити.

Задовольнити самовідвід суддів Харківського апеляційного суду Пилипчук Наталії Петрівни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Цивільну справу № 638/5469/23 (№ провадження 22-ц/818/3965/24) за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати до канцелярії Харківського апеляційного суду для визначення іншого судді до складу судової колегії за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина