Справа № 953/4067/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., перевіривши матеріали за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

у с т а н о в и в:

07 травня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із спільною письмовою заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, у якій просять суд розірвати шлюб, зареєстрований 06 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 2294.

До заяви долучено копію нотаріально посвідченого договору, укладеного між сторонами, про визначення місця проживання та виховання дітей від 02 травня 2024 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року вищевказану заяву було передано в провадження судді Єфіменко Н. В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2024 року вищевказану заяву було передано в провадження судді Демченко С. В.

Під час вивчення матеріалів заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам до такої заяви, які передбачені ст.ст. 293, 294 ЦПК України та ст. 109 СК України.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений.

Разом з тим заявниками до матеріалів заяви долучений договір сторін про визначення місця проживання та виховання дітей від 02 травня 2024 року, проте зміст договору не містить умови щодо порядку утримання дитини тим з подружжя, хто проживає окремо від неї, що є прямим порушенням ст. 109 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 294, 318, 175, 177 ЦПК України, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, заява буде вважатись неподаною та разом із доданими до неї матеріалами буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Демченко