Справа № 283/2473/24
провадження №2/283/899/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

31.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 19.08.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Малинським районним судом Житомирської області затверджено мирову угоду про поділ будинку за адресою Бондарик №11-а.

За умовами свідоцтва про право власності, яке посвідчено державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Сотніченко Іриною Василівною 19.11.1998 року №І-607, ОСОБА_1 належить частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , а інша частина будинку належить ОСОБА_3 .

Відповідно до договору дарування частину (51/100) будинку ОСОБА_3 подарував своєму сину ОСОБА_2 (договір дарування від 07.07.2010 року)

На замовлення позивача 27.03.2017 Малинське районне комунальне підприємство з технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на садибний(індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 .

На даний час, сторони по справі користуються житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами згідно технічної документації на житловий будинок, який поділений між сторонами наступним чином, а саме: ОСОБА_2 належить 51/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, до складу яких входить: веранда 1-І пл. 3,6м.кв., прихожа 1-1 пл. 11,5 м.кв., гараж 1-2 пл.16.2 м.кв., коридор 1-3 пл. 2,3м.кв., кухня 1-4 пл. 5,3м.кв., ванна 1-5 пл.2,5м.кв., кімната 1-6 пл. 20,1м.кв., кімната 1-7 пл.17,6 м.кв., літня кухня «Б», банею «Б1» , огорожа №1, кринці «К», що складає загальною площею -19,1м.кв., житловою площею- 37,7м.кв.

ОСОБА_1 належить 49/100 частини житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, до складу яких входить: коридор 2-1 пл.4,3м.кв, ванна 2-2 пл.2,4м.кв, котельня 2-3 пл.5,1м.кв, коридор 2-4 пл. 3,9 м.кв., кухня 2-5 пл. 10,8м.кв,сходинкові клітини 2-6 пл. 1,7м.кв., прихожа 2-7 пл. 10,3м.кв, кімната 2-8 пл.11,4 м.кв., кімната 2-9 пл. 11,9м.кв., огорожа №1, кринці «К», що складає загальною площею -61,8м.кв., житловою площею- 23,3м.кв.

Отже, власники житлового будинку мають відокремлені частини.

Вимогами позову позивач просить суд виділити ОСОБА_1 у власність як окреме домоволодіння в натурі частку майна в спільній частковій власності 49/100 частки житлового будинку, який знаходиться АДРЕСА_1 , що складається з: : коридор 2-1 пл.4,3м.кв, ванна 2-2 пл.2,4м.кв, котельня 2-3 пл.5,1м.кв, коридор 2-4 пл. 3,9 м.кв., кухня 2-5 пл. 10,8м.кв,сходинкові клітини 2-6 пл. 1,7м.кв., прихожа 2-7 пл. 10,3м.кв, кімната 2-8 пл.11,4 м.кв., кімната 2-9 пл. 11,9м.кв., огорожа №1, кринці «К», що складає загальною площею -61,8м.кв., житловою площею- 23,3м.кв. та відповідно визнати за ОСОБА_1 право власності, як на самостійний об`єкт права власності, з припиненням права спільної часткової власності.

Явка та позиція сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно з поданою заявою від 31.10.2024 просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 згідно з поданою заявою від 27.11.2024 просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що що 19.08.199 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Малинським районним судом Житомирської області затверджено мирову угоду про поділ будинку за адресою Бондарик №11-а. (а.с.7-9)

За умовами свідоцтва про право власності, яке посвідчено державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Сотніченко Іриною Василівною 19.11.1998 року №І-607, ОСОБА_1 належить частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , а інша частина будинку належить ОСОБА_3 .(а.с.6)

Відповідно до договору дарування частину (51/100) будинку ОСОБА_3 подарував своєму сину ОСОБА_2 (договір дарування від 07.07.2010 року).

На замовлення позивача 27.03.2017 Малинське районне комунальне підприємство з технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на садибний(індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Мотиви та застосовані норми права.

Між сторонами виник спір щодо виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Керуючись ст. 12,23,76,81,141,258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити у власність в порядку поділу майна ОСОБА_1 як окреме домоволодіння в натурі частку майна в спільній частковій власності 49/100 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , що складається з:

2-1 коридор площею 4.3 м.кв,

2-2 ванна площею 2.4 м.кв.,

2-3 котельня площею 5,1 м.кв.,

2-4 коридор площею 3,9 м.кв.,

2-5 кухня площею 10.8 м.кв.,

2-6 сходинкові клітини площею 1,7м.кв.,

2-7 прихожа площею 10.3 м.кв.,

2-8 кімната площею 11,4 м.кв.,

2-9 кімната площею 11,9 м.кв.,

загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 23,3 кв.м., а також господарські будівлі та споруди, а саме: огорожі «№1», криниці «К» ,

та відповідно, визнати за ОСОБА_1 право власності на це майно, припинивши право спільної часткової власності на даний об`єкт нерухомості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Суддя