Єдиний унікальний номер 722/1762/24
Номер провадження 2/722/465/24
11 листопада 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді Ратушенка О.М.
з участю секретаря Кушнір І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого від її імені адвокатом Батраковим Михайлом Юрійовичем до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно за договором позики,
Адвокат Батраков М.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Сокирянського районного суду із вказаним вище позовом.
Відповідно до пункту 2.1. вказаного договору термін надання позики позичальникам становив один рік з моменту реальної передачі всієї грошової суми.
Відповідно до пункту 3.2. договору, позика надавалась шляхом передачі готівки.
Згідно із пунктом 3.3. договору, підтвердженням отримання позики позичальниками є розписка видана позикодавцю.
Відповідно до пункту 5 договору позики, забезпеченням зобов`язання по цьому договору являється квартира АДРЕСА_1 .
Згідно із пунктом 6.1 договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і являється дійсним до моменту його остаточного виконання, однак, в будь-якому випадку до 12.11.2023 року.
Проте, вищевказане зобов`язання відповідачами в строки, передбачені договором позики, не виконано.
Із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заборгованість у розмірі 1828430,00 грн. за договором позики від 12.11.2022 року, шляхом звернення стягнення на майно, житлову квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості та визнати за ОСОБА_1 , право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 .
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у заяві від 25.09.2024 року просив провести розгляд справи без його присутності та зазначив, що в разі неявки відповідачів, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , належним чином та завчасно повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштових повідомлень за місцем їх реєстрації, в судове засідання не з`явилась та не повідомили про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не подали, а також не подали відзив на позов.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).
У частині першій статті 574 ЦК України вказано, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно із частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (частини перша, друга статті 583 ЦК України).
У договорі визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (стаття 584 ЦК України).
Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставо держателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.
Статтями 572, 575, 576, 589 ЦК України, 1, 3, 5, 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Застава (іпотека) має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Відповідно до пункту 2.1. вказаного договору термін надання позики позичальникам становив один рік з моменту реальної передачі всієї грошової суми.
Відповідно до пункту 3.2. договору, позика надавалась шляхом передачі готівки із рук позикодавця в руки позичальників.
Згідно із пунктом 3.3. договору, підтвердженням отримання позики позичальниками є розписка видана позикодавцю.
Відповідно до пункту 5 договору позики, забезпеченням зобов`язання по цьому договору являється квартира АДРЕСА_1 .
Згідно із пунктом 6.1 договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і являється дійсним до моменту його остаточного виконання, однак, в будь-якому випадку до 12.11.2023 року.
Судом встановлено, що відповідачі умови укладеного договору належним чином не виконали та не повернули позивачці кошти, отримані в позику.
Таким чином, враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно за договором позики задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08.10.1997 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.08.1997 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість у розмірі 1828430 (один мільйон вісімсот двадцять вісім тисяч чотириста тридцять) грн 00 коп., шляхом звернення стягнення на житлову квартиру АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Сокирянського районного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:
Повний текст рішення складено 20.11.2024 року.