Справа №443/666/24
Провадження №2-о/443/64/24
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

15 травня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою Жидачівської міської ради, заінтересована особа: Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання спадщини відумерлою, -

встановив:

Представник заявника Жидачівської міської ради звернувся до суду із заявою у якій просить визнати відумерлою спадщину ОСОБА_1 , яку відкрито після її смерті, у вигляді земельної ділянки розміром 1,1168 га, що належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 У власності померлої залишилась земельна ділянка розміром 1,1168 га, на підставі Державного акта на право власності на землю, серії ІІ-ЛВ №058989, розташована на території Вільховецького старостинського округу. На спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_1 ніхто не претендує, спадкоємці відсутні із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа відповідно до витягу №76201327 від 14.03.2024, не заводилась. Вказана обставина свідчить про відсутність спадкоємців за законом та заповітом і відсутність спору про право. За інформацією Вільховецького старостинського округу Жидачівської міської ради на день смерті та до дня смерті ОСОБА_1 в господарстві в АДРЕСА_1 , ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт у виконавчому комітеті Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. Перед смертю померла проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що і є місцем відкриття спадщини. 21.03.2024 у місцевій газеті часописі «Новий час» опубліковано оголошення про початок процедури визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою та запропоновано потенційним спадкоємцям звернутись до міської ради з підтверджуючими документами. Також вказане оголошення було розміщене на офіційному сайті Жидачівської міської територіальної громади 26.03.2024 в розділі «Оголошення». Станом на дату подання заяви з дня оголошення повідомлення до Жидачівської міської ради з питань прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 ніхто не звернувся.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 16.04.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 07.05.2024 /а.с.18-19/.

Розгляд справи по суті відбувся 07.05.2024 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Представник заявника Жидачівської міської ради, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі на підставі наявних матеріалів.

Заінтересована особа Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася Завідувач Жидачівською ДНК ОСОБА_2 подав заяву в якій справу просить розглядати справу за його відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, а також враховуючи ту обставину, що головуючий суддя Равлінко Р.Г. 14.05.2044 перебував у відпустці, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 07.05.2024, є дата складення повного тексту судового рішення 15.05.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 04.01.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області було видане свідоцтво серії НОМЕР_1 від 27.01.2009. Місце проживання та місце смерті: с. Миколаївка, Красноармійський район, Донецька область. Заявник: ОСОБА_3 , якому видана довідка №5 від 27.01.2009 для отримання допомоги на поховання /а.с.4-5/.

Згідно з довідкою Вільховецького старостинського округу Жидачівської міської ради №261 від 12.03.2024 ОСОБА_1 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради не складався та не посвідчувався. На день смерті, тоа до дня смерті ОСОБА_1 в господарстві в АДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований /а.с.8/.

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76201327 від 14.03.2024 після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спадковому реєстрі інформація відсутня /а.с.6/.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №058989 ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 09.12.2002 №672 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,1168 га на території Вільховецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.7/.

Також судом встановлено, що 21.03.2024 року у місцевій газеті часописі «Новий час» було опубліковано оголошення про початок процедури визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою та прохання у випадку наявності спадкоємців померлої звернутися та повідомити Жидачівську міську раду Львівської області. Також вказане оголошення було розміщене на офіційному сайті Жидачівської міської територіальної громади 26.03.2024 в розділі «Оголошення» /а.с.9,11 на звороті/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Тобто, правовими підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Аналіз статті 1277 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що для набуття майном статусу відумерлого, по-перше, необхідна відсутність спадкоємців, або ж їх відмова від прийняття спадщини. По-друге, звернення до суду з відповідною заявою після спливу одного року з часу відкриття спадщини. І по-третє, статус відумерлого майна повинен бути встановлений відповідним судовим рішення.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, обов`язковою умовою для визнання спадщини відумерлою є встановлена обставина відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення таких спадкоємців від права на спадкування, або існують наявна відмова спадкоємців від прийняття спадщини чи факт її не прийняття такими особами.

Відповідно частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини 1статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 04.01.2023 року у справі № 198/99/15-ц, яка врахована судом при розгляді даної цивільної справи.

В постанові Верховного Суду від 23.12.2019 (справа №175/423/18) зазначено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Звертаючись до суду представник Жидачівської міської ради посилався на те, що спадкова справа після смерті власника земельної ділянки не заводилася, що свідчить про неприйняття спадщини спадкоємцями, а тому заявник, виходячи із положень статті 1277 ЦК України, звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання спадщини відумерлою, залучивши до участі у справі заінтересованої особи: Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 04.01.2024 місце проживання та місце смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 : с. Миколаївка, Красноармійський район, Донецька область, а заявником є ОСОБА_3 , якому видана довідка №5 від 27.01.2009 для отримання допомоги на поховання.

Матеріали справи не містять жодної інформації стосовно ОСОБА_3 та його не залучено до розгляду даної справи в якості заінтересованої особи, так само як і не залучено заінтересованою особою орган місцевого самоврядування за місцем смерті (місцем відкриття спадщини) ОСОБА_1 .

Оскільки судом встановлена, що ОСОБА_3 може бути спадкоємцем спадкового майна земельної ділянки, яку заявник просить визнати відумерлою спадщиною, тому в даному випадку вбачається спір про право, а тому заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 1220, 1222, 1238, 1270, 1272, 1277 ЦК України, 259, 264, 265, 293, 334 338 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву Жидачівської міської ради, заінтересована особа: Жидачівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Суддя Р.Г. Равлінко