КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 травня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/10209/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), Мазурик О.Ф., Желепи О.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва про залучення правонаступника сторони

від 06 грудня 2023 року

у цивільній справі № 761/17232/17 Шевченківського районного суду м. Києва

за первісним позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до ОСОБА_1

про стягнення боргу за комунальні послуги

та зустрічним позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО»

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року замінено у первісному позові позивача Публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО» на його правонаступника Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 02 квітня 2024 року безпосередньо до Київського апеляційного суду подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки приведені у клопотанні про поновлення строку причини пропуску такого строку, а саме необізнаність про існування ухвали суду та ознайомлення із матеріалами справи лише 29 березня 2024 року, визнані не поважними. Запропоновано апелянту звернутися до апеляційного суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку та вказати інші поважні підстави для поновлення такого строку.

10 травня 2024 року апелянт подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій вказує, що у матеріалах справи міститься повернутий суду поштовий конверт зі штемпелем «Судова повістка», на якому перекреслене його адресу та наклеєно довідку Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» зі штемпелем 05.02.2024. На рекомендованому повідомленні міститься напис «15.02.2024 10:00», що свідчить про відправлення цим листом саме судової повістки. Вважає, що оскаржуваної ухвали суду від 06.12.2023 р. в поштовому відправленні (листі) ШКІ 338 не містилося взагалі, тому її ніяк не могли вручити скаржнику 05.02.2024 р.

Крім того, зазначає, вважає, що не може вважатися врученою 05.02.2024 р. в розумінні п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК, оскільки відповідно штемпеля на конверті, у поштовому відправленні була судова повістка, а їх вручення регулюються положеннями ст. 128 ЦПК.

З огляду на наведене вважає, що день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (постанова ВС(КЦС) від 14 квітня 2021 року у справі N 205/1129/19).

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була направлена поштовим відправленням ОСОБА_1 разом із судовою повісткою про виклик у наступне судове засідання. Поштовий конверт повернувся на адресу суду із відміткою від 05 лютого 2024 року про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 170).

Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення (у даному випадку, ухвали суду про процесуальне правонаступництво) є зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже оскаржувана ОСОБА_1 ухвала суду від 06 грудня 2023 року вважається врученою йому 05 лютого 2024 року.

Також як свідчать матеріали справи 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 отримано виклик у судове засідання на 20 березня 2024 року.

19 березня 2024 року ОСОБА_1 подано клопотання (а.с 178) про залишення без розгляду первісного позову у зв`язку із неявкою КП «Київенерго». При цьому у клопотанні позивач зазначений відповідно до вчиненої судом 06 грудня 2023 року заміни, а саме Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Апеляційна скарга на ухвалу від 06 грудня 2023 року подана 02 квітня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу також не подано у строк визначений п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Вимоги апеляційного суду, вказані в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху, станом на 14 травня 2024 року апелянтом не виконано та не надано обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва про залучення правонаступника сторони від 06 грудня 2023 року з підстав, передбачених п. 4, ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва про залучення правонаступника сторони від 06 грудня 2023 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили дня її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Судді Є. П. Євграфова

О.Ф. Мазурик

О.В. Желепа