Справа № 346/2644/24
Провадження № 2-н/346/271/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , що подана адвокатом Юркевич Христиною Михайлівною, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2024 року на адресу суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 , подана та підписана її представником - адвокатом Юркевич Х.М., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку.

В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_2 у шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір`ю. Проте, на даний час син проживає та зареєстрований разом із батьком ОСОБА_3 , що підтверджується копією актів про обстеження житлово-побутових умов від 24.09.2023 року, 02.10.2023 року та 14.05.2024 року, висновку про визначення місця проживання ОСОБА_3 , витягом з реєстру територіальної громади, мати матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому ОСОБА_4 має право на звернення до суду із вказаною заявою.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналіз вищевикладених положень чинного законодавства дає можливість дійти висновку, що аліменти на утримання дітей за рішенням суду чи судовим наказом присуджуються на користь того з батьків, з яким проживають діти, а стягнення аліментів відбувається з того з батьків, який проживає окремо.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У свою чергу, додані до заяви документи не дають можливість у безспірному порядку підтвердити вищезазначені обставини, зокрема, факт проживання неповнолітньої дитини разом із батьком ОСОБА_1 .

Так, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина залишено проживати з матір`ю ОСОБА_5 . Копії актів обстеження умов проживання від 24.09.2023 року житлово-побутових умов від 02.10.2023 року хоч і містять відомості про те, що ОСОБА_1 проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 , однак, не можуть братись до уваги, оскільки рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.02.2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини відмовлено. Долучена до матеріалів справи копія акту обстеження матеріально-технічних умов від 14.05.2024 року, що містить виправлення в даті її видачі, не підтверджує вказаних обставин.

Крім того, заява та додані до неї документи містять розбіжності в зазначенні зареєстрованого місця проживання заявника. Зокрема, в поданій заяві заявник вказує, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; в акті обстеження матеріально-технічних умов від 14.05.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а із ксерокопії паспорта громадянина України сесії НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , вбачається, що зареєстрованим місцем проживання останнього є: АДРЕСА_3 .

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, з врахуванням наведеного, оскільки заявником в обґрунтування вимог заяви не долучено належних доказів, які б підтверджували факт проживання неповнолітньої дитини із заявником станом на день подання заяви, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 165-167, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , що подана адвокатом Юркевич Христиною Михайлівною, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.