Справа № 606/2297/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ), у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла жилий будинок, майно і земельну частку (сертифікат серії ТР№0160696, виданий 16.07.1996), що нажежить їй на праві особистої власності і знаходиться в с.Залав`є Теребовлянського району позивачу. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне її майно, зокрема на житловий будинок. Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гордєєвої Л.І. про прийняття спадщини, але приватний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою суду від 15.11.2024 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до позову додав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другоїстатті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 195 від 18.07.2024, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , однак право власності не зареєстроване (а.с.13).

Згідно копії погосподарської книги вказаного домогосподарства, станом на 15.04.1991 господарство відносилося до колгоспного типу двору, у якому проживала і була зареєстрована ОСОБА_2 - голова двору (а.с. 14-17).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_2 як голові та єдиному члену двору належав цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Плебанівської сільської ради народних депутатів, яким заповіла жилий будинок, надвірні будівлі, майно і земельну частку (сертифікат серії ТР№0160696 виданий 16.07.1996, що нажежить їй на праві особистої власності і знаходиться в с.Залав`є Теребовлянського району в користь ОСОБА_1 (а.с.7).

Заповіт на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.08.2010, виданого Плебанівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Залав`є, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.6).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за № 225/02-31 від 25.09.2024, слідує, що 03.02.2011 ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом. При розгляді документів було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім`я померлої ОСОБА_2 . Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку згідно статті 1241 ЦК України відсутні (а.с. 19).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 15.07.2024, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 37,4 кв.м., з якої житлова 30,5 кв.м. (а.с.8-12).

Відповідно до копії висновку про вартість об`єку оцінки: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 станом на 08.11.2024 ринкова вартість становить 88200 грн 00 коп. (а.с.18).

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однак, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1268, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Теребовлянська міська рада Тернопільської області (об`єднана територіальна громада), код ЄДРПОУ - 04058456, місцезнаходження: вулиця Князя Василька, 104 а, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 02 грудня 2024 року.

Суддя А.В.Мельник