УХВАЛА

02 грудня 2024 року Рівненський міський суд в особі судді Ковальова І.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, стягнення понесених судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області 29 листопада 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, стягнення понесених судових витрат.

Дана позовна заява подана та підписана представником позивача адвокатом Морозом В.В.

02 грудня 2024 року вказана цивільна справа передана у провадження судді Ковальова І.М.

У позовній заяві представник позивача просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 завдану матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 81871,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме: вартість проведеної експертизи в розмірі 8000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., вартість судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При подачі даної позовної заяви саме до Рівненського міського суду Рівненської області представник позивача посилається на ч.1 ст.27 ЦПК України.

Однак, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу було заподіяно майнову шкоду у зв`язку з затопленням нерухомого майна - квартири (яка належить позивачу на праві приватної власності) за адресою АДРЕСА_1 .

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27-29 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що предметом позову у даній справі є відшкодування майнової, а також і моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення об`єкту нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тобто вимоги позивача виникають з приводу нерухомого майна, за наслідком чого до справи підлягають застосуванню правила територіальної юрисдикції справи за виключною підсудністю на підставі ст. 30 ЦПК України.

Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи судом, встановлений законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У листі Ради суддів України від 22.07.2020 зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Враховуючи, що спір у даній цивільній справі стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд дійшов висновку, що з урахуванням правил виключної підсудності вказана справа підлягає переданню на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.30-321,187,260,353,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Цивільну справу №569/23297/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, стягнення понесених судових витрат передати на розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області (35000 м.Рівне, вул.Симона Петлюри, 10) за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов