Справа №303/6619/23
2/303/1012/23
Рядок стат. звіту - 35
07 травня 2024 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.
за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу та транспортування природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (третя особа Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) про захист прав споживача,
Позивач просить стягнути з відповідачки 15 725,57 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що утворилася протягом 2021-2023 рр. Покликається на те, що є підприємством, яке здійснює розподіл та транспортування природного газу на території Закарпатської області. Відповідачка приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, оскільки встановила лічильник, отримувала послуги з постачання природного газу, однак систематично не сплачувала вартість отриманих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідачка позов не визнала, подала зустрічний позов. Стверджує, що насправді оператором ГРМ є ПАТ «Закарпатгаз», а не позивач, який не має ліцензії на здійснення діяльності з розподілу й транспортування природного газу та використовує мережу, що йому не належить, а також застосовує безпідставно завищений у кілька разів тариф за надання послуг. Ставить питання про визнання незаконними дії АТ «ОГС «Закарпатгаз» щодо погроз припинення газопостачання та вимагання грошей за послуги, які він не надає й не має права надавати газовими мережами, що йому не належать. Також вимагає визнати нарахований оператором ГРМ борг безпідставним, зобов`язати списати нараховану заборгованість та стягнути з нього на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.
Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 76-79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82 ЦПК України).
АТ «ОГС «Закарпатгаз» здійснює свою діяльність в межах території Закарпатської області відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 843 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 25 червня 2019 року № 1219).
Зокрема, АТ «ОГС «Закарпатгаз» надає послуги з розподілу та транспортування природного газу до об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивачем відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .
За даними Оператора ГРМ по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з вересня 2021 року по квітень 2023 року виникла заборгованість у розмірі 15 725,57 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Статтею 40 цього Закону передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ) визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Доступ до газорозподільної системи це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.
Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;
Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ може надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Аналіз положень наведених вище нормативно-правових актів свідчить, що відповідальність за оплату послуг оператора ГРМ з розподілу та транспортування природного газу несе власник об`єкта (в даному випадку жилого будинку), до якого подається газ, або особа, яка на відповідній правовій підставі користується таким об`єктом та яка за домовленістю з власником уклала договір про надання відповідних послуг.
У розглядуваній справі встановлено, що оператором газорозподільної системи на території Закарпатської області на підставі відповідної ліцензії є АТ «ОГС «Закарпатгаз», що транспортує природний газ до будинку АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_2 й саме вона за змістом норм статей 319, 322 ЦК України зобов`язана утримувати своє майно, сплачувати за нього податки та інші обов`язкові платежі, зокрема за надання послуг, спрямованих на забезпечення умов проживання та перебування в будинку власника та осіб, які з його дозволу в ньому проживають.
Обов`язок оплати наймачем (орендарем) житлового приміщення з оплати комунальних послуг виникає лише за домовленістю між власником (арендодачцем) і наймачем (орендарем) та за наявності між останнім та надавачем таких послуг відповідного договору.
З огляду на це суд не погоджується з твердження представника оператора ГРМ про те, що чинне законодавство не пов`язує споживання газу з правом власності на об`єкт газопостачання.
У справі, що розглядається, відсутні дані про характер відношень ОСОБА_1 з власником зазначеного об`єкта й наявність між нею та АТ «ОГС «Закарпатгаз» письмової угоди або договору, укладеного в порядку передбаченому пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ.
За обставин коли пані Мікла категорично заперечує наявність між нею та АТ «ОГС «Закарпатгаз» зобов`язальних правовідношень, надання позивачем акту встановлення лічильника та протоколу його опломбування, котрі містять підпис, який начебто належить відповідачці, навіть за наявності факту її реєстрації за вказаною адресою, не є беззаперечним та достатнім свідченням акцептування нею пропозиції оператора ГРМ щодо надання послуг з розподілу та транспортування природного газу до будинку АДРЕСА_1 та наявності у неї правомочностей щодо укладення такої угоди без згоди його власника.
Посилання позивача на рішення суду від 09.12.2021 р. в цивільній справі № 303/7753/21, яким задоволено позов АТ «ОГС «Закарпатгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за попередній період, на висновок суду в цій справі не впливає, бо встановлені цим судом обставини не були предметом дослідження у справі № 303/7753/21.
Таким чином, судом встановлено, що особа, притягнута позивачем як відповідач у розглядуваній справі, не повинна відповідати за пред`явленим позовом, оскільки обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві, яким є власник будинку, до якого АТ «ОГС «Закарпатгаз» здійснює транспортування природного газу.
Водночас позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі власника об`єкта як співвідповідача не заявляв.
За таких обставин позов АТ «ОГС «Закарпатгаз» задоволенню не підлягає як такий, що пред`явлений до неналежного відповідача, а отже й зустрічний позов задоволений бути не може, бо пред`явлений особою, якій не належить право вимоги.
На підставі викладеного суд, керуючись статтями 5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України,
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (третя особа Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) про захист прав споживача відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Погорєлова, буд. 2.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, місцезнаходження: м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд. 19.

Головуючий Юрій Мирошниченко