Справа № 442/3349/24
Провадження № 6/442/55/2024
УХВАЛА

іменем України

20 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „СУПЕРІУМ про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: Акціонерне товариство „Ідея Банк, ОСОБА_1 та приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування заяви зазначив, що приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис № 2425 від 21.12.2017 про стягнення заборгованості за кредитним договором № L01.188.33793 від 30.01.2015 з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства „Ідея Банк 48360,55 грн.

З вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем Андрієм Андрійовичем було відкрито виконавче провадження № 55641670.

Згідно з Договором факторину № 15/11/23 від 15.11.2023 АТ „Ідея Банк відступило ТОВ „ФК „Суперіум право вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № L01.188.33793 від 30.01.2015.

В зв`язку з наведеним, просить замінити вибулого стягувача Акціонерне товариство „Ідея Банк на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „СУПЕРІУМ у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 2425 від 21.12.2017 про стягнення заборгованості за кредитним договором № L01.188.33793 від 30.01.2015 з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства „Ідея Банк 48360,55 грн.

Сторони на розгляд справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до положення ч. 3 ст.442ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали цивільної справи, заяву з додатками, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.01.2015 між Акціонерним товариством „Ідея Банк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № L01.188.33793 від 30.01.2015.

Згідно з Договором факторину № 15/11/23 від 15.11.2023 АТ „Ідея Банк відступило ТОВ „ФК „Суперіум право вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № L01.188.33793 від 30.01.2015.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22.07.2019 у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що при розгляді справ необхідно встановити фактичні обставини справи, зокрема чи було звернуто до примусового виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Заявник просить замінити стягувача виконавчого провадження АТ «Ідея банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „СУПЕРІУМ з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 2425 від 21.12.2017, однак жодних доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса суду не подано, а відтак відсутні підстави для задоволення заяви щодо процесуального правонаступництва, а тому у такій заяві слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

в заяві відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 20.05.2024.

Суддя Нагірна О.Б.