Справа № 953/9416/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Демченко С. В.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Дмитрук Т. І.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Покори І. Є.,

представника третьої особи - ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання Кошова О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції клопотання позивача про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування шкоди.

19 червня 2024 року від позивачки на адресу суду надійшло клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи у вказаній справі, проведення якої просила доручити експертам Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл.проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

В обґрунтовування клопотання зазначає, що з метою встановлення всіх обставин, які мають важливе значення для всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, а саме - встановлення причин дорожньо-транспортної пригоди, а також з метою встановлення, з чиєї саме вини сталась ДТП, яка мала місце 17 березня 2022 року, необхідно провести комплексну судову автотехнічну експертизу.

На вирішення експерту просить поставити такі питання:

1. З якою швидкістю рухався транспортний засіб Hyundai i10, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , виходячи з відеозапису?

2. Як відповідно до вимог ПДР повинні були діяти водії, які керували транспортними засобами та які стали учасниками ДТП ?

3. Чи мали водії технічну можливість уникнути ДТП? Якщо так, то виконання яких вимог ПДР вимагалося?

4. Чи вбачається в діях водіїв невідповідність вимогам ПДР? Якщо так, то чи знаходяться такі невідповідності в причинному зв`язку з виникненням ДТП?

Позивачка та її представник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити. Просили поновити строк на звернення до суду з відповідним клопотанням, посилаючись на те, що позивачка є юридично не освіченою людиною, у зв`язку з чим не була обізнана про встановлені ЦПК строки для подання та звернення до суду з відповідними клопотаннями, заявами.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.

Представник відповідача - адвокат Покора І. Є. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що сторона позивача звернулася до суду з даним клопотанням з пропуском строку на його подання.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання позивача про призначення експертизи у вказаній справі.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши клопотання та наявні в матеріалах справи докази в межах розгляду заявленого клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ст. 279 ЦПК України встановлено, що справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд встановив, що з клопотанням про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи позивачка звернулася до суду лише 19 червня 2024 року, враховуючи, що перше судове засідання по вказаній справі було призначено на 03 листопада 2023 року.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 2, 5 ст. 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Отже, обов`язок надати суду висновок експерта стосовно предмета спору не є абсолютним і не позбавляє сторону права просити суд призначити експертизу.

Суд зазначає, що позивачка повинна була звернутися з клопотанням про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи до першого судового засідання 03 листопада 2023 року, що встановлено положеннями ст. 279 ЦПК України.

З аналізу викладеного слідує, що позивачка звернулася до суду з клопотанням про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи з пропуском строку на його подання.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Верховний суд у вказаній постанові, окрім іншого зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

При цьому суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що вищевказана справа розглядається в період дії воєнного стану, а також беручи до увагу ту обставину, що позивачка в силу свого похилого віку та юридичної необізнаності не могла вчасно залучити до розгляду справи юриста, суд вважає причини пропуску такого строку поважними.

Вирішуючи питання про доцільність призначення у вказаній справі комплексної судової автотехнічної експертизи, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Положеннями ст. 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як роз`яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За змістом положень ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

При вирішенні заявленого клопотання про призначення у даній справі судової експертизи, суд керується положеннями ст. 12 ЦПК України про рівність прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. З огляду на те, що відповідач заперечує щодо доводів позивача щодо причин настання дорожньо-транспортної пригоди, суд з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи вважає за необхідне призначити у справі судову автотехнічну експертизу, так як для з`ясування обставин, що мають значення для справи потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Необхідність призначення судової експертизи обумовлена, насамперед, потребою з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

З огляду на наведене, для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи по справі необхідно призначити судову автотехнічну експертизу, оскільки для правильного вирішення поставлених перед судом питань необхідні спеціальні знання.

При цьому суд вважає недоцільним призначати у вказаній справі комплексну судову автотехнічну експертизу, оскільки комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань. Як правило, вона застосовується тоді, коли у висновках потрібні результати експертів з різних спеціальностей. Кожен експерт відповідає за частину питань відповідно до своєї галузі знань.

Беручи до уваги питання, які сторона позивача просить поставити перед експертом та обставини, які слід встановити за результатами експертного дослідження, суд дійшов висновку, що доцільним буде призначити саме судову автотехнічноу експертизу.

У зв`язку з призначенням експертизи суд відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України зупиняє провадження по справі на час проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 102-104, 252, 253, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Клопотання позивача про призначення судової автотехнічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування шкоди судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. засл.проф. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

На вирішення експертів поставити такі питання:

1. З якою швидкістю рухався транспортний засіб Hyundai i10, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , виходячи з даних, які містяться на відеозаписі, що долучений до матеріалів справи?

2. Як відповідно до вимог ПДР повинні були діяти водії, які керували транспортними засобами, які стали учасниками ДТП, що мала місце 17 березня 2022 року?

3. Чи мали водії технічну можливість уникнути ДТП? Якщо так, то виконання яких вимог ПДР вимагалося?

4. Чи вбачається в діях водіїв невідповідність вимогам ПДР? Якщо так, то чи знаходяться такі невідповідності у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 953/9416/23.

Висновок експерта надати суду у письмовому вигляді.

Попередити експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків згідно зі ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Витрати по оплаті транспортно-товарознавчої експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Попередити сторони, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення транспортно-товарознавчої експертизи провадження у справі зупинити до отримання висновку експерта.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03 липня 2024 року.

Суддя С.В. Демченко