Справа № 188/806/21
Провадження № 2/188/14/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/806/21

позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1

представник позивача за первинним позовом ОСОБА_2

відповідач за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3

представник відповідача за первинним позовом ОСОБА_4

про визнання права власності на частку спільного майна подружжя

в режимі відео конференції

за участю:

позивача за первинним позовом ОСОБА_1

представника позивача за первинним позовом ОСОБА_2

відповідач за первинним позовом ОСОБА_3

представника відповідача за первинним позовом ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до первинного позову ОСОБА_1 ,між позивачем та відповідачем 19 грудня 2003 року укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №08 від 19.12.2003 року та видано свідоцтво про одруження НОМЕР_1

Від спільного життя позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі виконавчого листа №188/895/20 виданого 08.02.2021 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.07.2020 року та до повноліття дитини.

Проте ОСОБА_3 добровільно не сплачував аліменти через що станом на 31.05.2021 року накопичилась заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому документу №188/895/20 від 08.02.2021 року в сумі 21 782 грн. 00 коп.

Крім того, Відповідач відповідно до постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2019 року по справі №188/785/19 та постанові Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 року по справі №188/882/20 визнавався винним у скоєнні адміністративних правопорушень: передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що поновлення шлюбних відносин є неможливим позивач звернувся з позовом про поділ майна колишнього подружжя до набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу.

Позивач зважаючи на обставини викладені вище, вважає за можливе поділити майно, що належить на праві спільної сумісної власності дружині та чоловіку та визначити особисте майно яке не підлягає поділу.

Так ОСОБА_1 вважає, що до спільного майна подружжя належить та має бути поділене судом наступне майно:

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна вартість якого складає 250 000 грн. визнавши за ОСОБА_1 2/3 частини домоволодіння;

грошові, кошти в сумі 8 000 доларів США, які утримує у себе відповідач стягнувши на користь позивачки 1/2 частину в розмірі 4000 $ США;

транспортний засіб CHEVROLET AVЕO SF69Y реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , 2008 року випуску сірого кольору, вартість відповідно до аналогічного оголошення складає 150 150 грн. 00 коп, право власності на який залишити за ОСОБА_3 стягнувши на її користь 1/2 його вартості в розмірі 75075 грн.

Також ОСОБА_1 , просить визнати транспортний засіб SMART FORTWO реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , випуску 2011 року випуску, червоного кольору, вартість як такий, що належить їй особисто і не підлягає поділу.

ОСОБА_1 вважає за необхідне зазначити, що враховуючи інтереси дитини, яка проживає з ОСОБА_1 , а відповідач мав заборгованість з виплати аліментів на дитину та неодноразово притягався судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП , спільне майно подружжя підлягає поділу та визнання на користь ОСОБА_1 в зазначених частинах.

Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно зазначити, що відповідач вчиняв насилля в сім`ї, не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, продав, приховав, знищив та пошкодив спільне майно, яке залишилось в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в яке наразі не може навіть потрапити ОСОБА_1 , у зв`язку із дієвим перешкоджанням з боку ОСОБА_3 , тобто витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а саме на алкогольні напої, особистий відпочинок та інше.

Представником ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у відзиві представник заперечив щодо зазначених позивачкою за первинним позовом обставин.

ОСОБА_3 вважає, що він є єдиним власником спірного домоволодіння, яке фактично подароване йому батьком, оскільки гроші вони за домоволодіння йому не сплачували. Вартість автомобіля SMART FORTWO реєстраційний номер НОМЕР_4 , відповідно до декларації ОСОБА_1 за 2019 рік складає 153590 грн., тобто значно дорожче, ніж грошова сума подарунку матері позивачки, а тому зазначений транспортний засіб придбаний за спільні кошти, крім того, подарунок коштів, зазначених ОСОБА_1 не оформлено нотаріально .

Позивачем належним чином не підтверджена наявність у ОСОБА_3 спільних грошових коштів у розмірі 8000 $ США та їх походження те, що вона на власний розсуд зазначила відповідну інформацію у своїй декларації не є достовірним фактом наявності цих коштів.

Щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів, то ОСОБА_1 судовий наказ від 02.07.2020 року пред`явила на виконання лише 08.02.2021 року, тому державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження одночасно нарахована заборгованість з 02.07.2020 року, на час розгляду справи у суді заборгованість по аліментам відсутня.

Розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 є достатнім для повноцінного розвитку дитини, а тому підстави для відступлення від рівності часток при поділі майна відсутні.

Витрати на правничу допомогу позивачем також належним чином не обгрунтовані.

ОСОБА_1 добровільно залишила будинок, забравши спільне майно, про наявність перешкод в користуванні нею будинком не доведено. Відповідачем, ОСОБА_3 подано зустрічний позов, в обґрунтування зазначено, що

в період шлюбу придбано:

транспортний засіб CHEVROLET AVЕO SF69Y реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта становить 95556 грн.,

транспортний засіб SMART FORTWO реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість якого, згідно висновку експерта, становить 148177 грн.

Просить визначити право власності на транспортний засіб CHEVROLET AVЕO за ОСОБА_3 , а на транспортний засіб SMART FORTWO за ОСОБА_1 .

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначив, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав його батькам і батько за життя мав намір подарувати домоволодіння своєму синові, ОСОБА_3 , але за рішенням суду визнано чинним договір купівлі-продажу будинку у батька, жодних коштів позивач батькові не давав, вважає, що домоволодіння за зазначеною адресою не може бути спільним майном, так як будинок належав його батькам і фактично був подарований йому особисто, а тому просить суд визнати договір купівлі-продажу договором дарування, а право власності на домоволодіння за ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 просить також стягнути з ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Сторона відповідача за зустрічним позовом заперечила проти прийняття зустрічного позову.

Представник ОСОБА_1 вважає, що вимоги зустрічного позову стосуються іншого предмету спору, вимога про те щоб договір купівлі-продажу домоволодіння, визнаного рішенням суду, визнати договором дарування є неправомірною.

В судовому засіданні сторони підтримали свої позовні вимоги і заперечили проти задоволення позовних вимог іншої сторони.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , що є матір`ю ОСОБА_1 пояснила суду, що коли її дочка взяла шлюб з ОСОБА_3 вони допомагали робити в будинку ремонт, допомагали продуктами, сіном, зерном, а от ОСОБА_3 , коли продав баранів, то гроші забрав собі, пиячив, вчиняв домашнє насильство, онучка від сусідів телефонувала та скаржилась.

Дочка повідомила її що хоче купити собі машину, вона подарувала їй 100 000 грн. дала в борг 60 000 грн., які дочка їй повернула. Хотіли зберегти сім`ю, але ОСОБА_3 не давав дочці навіть автомобіль ставити у дворі, хотів його знищити.

Суд вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши подані позови, докази прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно перебували у шлюбі з 19 грудня 2003 року, мають спільну дочку, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим головним державним виконавцем Петропавлівського РВ ДВС, підтверджується, що стягнення відповідно до рішення суду розпочато з 02.07.2020 року, а виконавчий лист отримано і звернено ОСОБА_1 до виконання лише 08.02.2021 року. Відповідним розрахунком підтверджується, що поточна заборгованість на кінець звітного періоду з лютого була відсутня, а з квітня 2021 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження суттєво зменшувався кожного місяця.

За період з липня 2020 року по травень 2021 року щомісячна сплата аліментів на утримання доньки перевищувала 4000 грн. що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Станом на_листопад 2022 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів по ВП 64410373 відсутня, що підтверджується розрахунком по сплаті аліментів, наданим Петропавлівським РВ ДВС.

Постановами Петропавлівського районного суду від 14 червня 2019 року та 30 червня 2020 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, але відповідно до положень КУпАП, на час розгляду справи ОСОБА_3 вважається таким, що не притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо фактів заборгованості, сплати аліментів та вчинення домашнього насильства, підстави для відступлення від рівності часток при поділі майна відсутні.

Щодо майна яке підлягає поділу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №45776182 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності ,яке виникло на підставі рішення Петропавлівського районного суду від 26.12.2007 року по справі №2-587/2007р.

За домоволодіння, при укладанні договору купівлі-продажу, як зазначено у рішенні, ОСОБА_3 було сплачено 10000 грн. на доказ чого суд послався на надану розписку, крім того, відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.10.2015 року загальна площа будинку складає 101,6 кв.м., а житлова 56.3 кв.м.

Рішенням Петропавлівського районного суду від 26.12.2007 року по справі №2-587/2007р за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок за ОСОБА_3 , позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами визнано дійсним, права власності на житловий будинок визнано за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Петропавлівського районного суду від 26.12.2007 року є чинним, а тому відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК вимога ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу будинку договором дарування задоволенню не підлягає.

Відповідно до звіту про оцінку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 13.10.2021 року загальна площа будинку складає 101,6 кв.м., а житлова 56.3 кв.м. вартість без ПДВ склала 192264 грн.

У Постанові від 22.02.2022 у справі № 642/8107/14-ц ВП ВС звертає увагу, що розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї , а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про поділ будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який є сумісною власністю подружжжя, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частинах та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за ОСОБА_3 та на 1/2 частину на житлового будинку за ОСОБА_1 .

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Сторонами не заявлено вимог щодо права користування земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0500 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що не може розглядатись окремо від права власності на домоволодіння, а тому суд керується ч.2 ст.5 ЦПК України та вирішуючи питання про поділ домоволодіння нероздільно вирішує питання про поділ земельної ділянки під цим домоволодінням з правом користування. Доказів про те, що домоволодіння є неподільним суду не надано, ОСОБА_1 не заявила клопотання про грошову компенсацію їй 1/2 частки домоволодіння, а тому внесені ОСОБА_3 кошти в сумі 46132.00 грн.та 50000 грн. на депозитний рахунок ДСУ, підлягають поверненню власнику, ОСОБА_3 , після набрання рішенням чинності

Судом встановлено, згідно рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до наданих доказів під час шлюбу сторонами було придбано транспортні засоби:

транспортний засіб CHEVROLET AVЕO SF69Y реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , 2008 року випуску сірого кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта №429т21, склала 95566.06 грн. та

транспортний засіб SMART FORTWO реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN номep НОМЕР_6 , 2011 року випуску, червоного кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта №430т21 склала 148177 грн. відповідно до звіту про оцінку , який здійснено шляхом безпосереднього огляду транспортного засобу, з фіксацією його пошкоджень склала 79200 грн., середня вартість фактично прирівнюється до висновку експерта №430т21.

Таким чином суд приходить до висновку станом на час звернення до суду, транспортні засоби мали вартість :

CHEVROLET AVЕO SF69Y реєстраційний номер ( НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 , 2008 року випуску сірого кольору, в розмірі 95566.06 грн.;

SMART FORTWO реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN номep НОМЕР_6 , 2011 року випуску, червоного кольору, з урахуванням пошкоджень 79200 грн.

Транспортний засіб CHEVROLET AVЕO SF69Y, який є спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходиться у користуванні ОСОБА_3 і встановлені судом обставини не оспорюються сторонами.

Що стосується спірного транспортного засобу SMART FORTWO реєстраційний номер НОМЕР_4 , який придбаний ОСОБА_1 то суд приходить до наступних висновків. Транспортний засіб придбаний під час шлюбу будь яких письмових доказів розписки про факт подарунку у розмірі 100000 грн. і тим більше позики, у розмірі 60000 грн. з боку дарувальника і позичальника, яким є одна особа суду не надано. Відповідно до сталої судової практики, суд не може при вирішенні питання щодо факту позики чи дарування керуватись усними свідченнями осіб.

Відповідно до частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Отже, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

ОСОБА_1 не надано суду доказів походження коштів отриманих у подарунок та у позику, коштів, які повернуті як позика позичальнику.

Крім того, положення ЦК України передбачають письмову форму відповідного виду договорів а при врахуванні розміру коштів і нотаріального посвідчення.

Враховуючи встановлені обставини суд приходить до висновку транспортний засіб SMART FORTWO який був придбаний ОСОБА_1 і був у її розпорядженні є спільною власністю подружжя.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 вже розпорядилась транспортним засобом SMART FORTWO який був нею придбаний, то при розподілі спільного майна, яке належало ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнати

право власності на транспортний засіб CHEVROLET AVЕO SF69Y VIN - НОМЕР_3 , 2008 року випуску сірого кольору, за ОСОБА_3

право власності на транспортний засіб SMART FORTWO VIN НОМЕР_6 , 2011 року випуску, червоного кольору, придбаний ОСОБА_1 за нею, а в зв`язку з його відчуженням визнати за ОСОБА_1 право власності на отримані кошти від договору купівлі-продажу транспортного засобу SMART FORTWO VIN номep WME4513011К518185.

ОСОБА_1 надала суду в якості доказу договір купівлі-продажу транспортного засобу від 16.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_8 став власником автомобіля SMART FORTWO VIN НОМЕР_6 , 2011 року випуску, червоного кольору.

Відповідно до Правової позиції Постанови ВП ВС від 22.02.2022 у справі № 642/8107/14-ц , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вимога ОСОБА_1 про поділ в рівних частинах спільних грошових, коштів в сумі 8000 доларів США задоволенню не підлягає. ОСОБА_1 , позивачем за первинним позовом, не доведено наявність у ОСОБА_3 коштів в сумі 8000 доларів США. Те що ОСОБА_1 зазначила наявність цих коштів у власній декларації за 2019 рік, як кошти, що перебували у власності ОСОБА_3 , ним спростовано документально не підтверджено, не доведено джерело їх походження, їх наявність чи використання після 2019 року.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ,2 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Статтею 63 СК України встановлено рівність прав дружини та чоловіка на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленість між ними.

Суд відхиляє припущення сторони позивача за зустрічним позовом, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , батьки ОСОБА_3 ,, мали намір у 1987 році поділити вказаний будинок між собою у рівних частках, про що Петропавлівським районним судом розглядалась вказана справа, ухвалою суду від 30.10.1987 року була призначена технічна експертиза, так як це не впливає на статус спільного майна сторін. Суд також не бере до уваги твердження про удаваність правочину, договору купівлі-продажу домоволодіння ОСОБА_3 у його батька, ОСОБА_7 , що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, сторони з учиненням удаваного правочину навмисно виражали не ту внутрішню волю, що насправді мала місце. Рішенням суду визнано правочин купівлі-продажу укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , дійсним, рішення є чинним.

Суд не дає оцінки рішенням апеляційного суду залучених представником ОСОБА_3 , МеркуловоюТ.П., так як в рішеннях не зазначені прізвища учасників судового провадження, рішення отримані з ЄДРСР із закодованими даними щодо осіб, які брали участь у справі, а на підставі припущень, суд не дає оцінки тим чи іншим обставинам.

Що стосується сплаченого сторонами судового збору, суд вважає необхідним залишити його за позивачами за первинним та зустрічним позовами.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Забезпечення позову постановлене ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 року про заборону ОСОБА_3 вчиняти будь які дії, (продавати, міняти, дарувати, заповідати, передавати в оренду, не вчиняти будь-які дії щодо розукомплектування, розбирання на запчастини, розбиття і т.п.) щодо автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF69Y 2008 року випуску номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_2 слід залишити чинним до набрання рішенням чинності.

Керуючись практикою Верховного Суду, ст.60, 63, 65 СК України , ст.ст. 4, 10, 133, 138, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю задовольнити частково.

Поділити майно, що є об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 рнокпп : НОМЕР_7 та ОСОБА_3 рнокпп: НОМЕР_8 .

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0500 для будівництва і обслуговування житлового будинку поділити в рівних частинах та визнати

- право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та право користування 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0500 для будівництва і обслуговування житлового будинку за ОСОБА_3 , рнокпп: НОМЕР_8 ;

- право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0500 для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та право користування 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0500 для будівництва і обслуговування житлового будинку за ОСОБА_1 , рнокпп : НОМЕР_7 .

Транспортні засоби CHEVROLET AVЕO SF69Y VIN НОМЕР_3 , 2008 року випуску та SMART FORTWO VIN НОМЕР_6 , випуску 2011 року випуску, червоного кольору, які є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 поділити та визнати -

право власності на транспортний засіб CHEVROLET AVЕO SF69Y VIN - НОМЕР_3 , 2008 року випуску сірого кольору, за ОСОБА_3 , рнокпп: НОМЕР_8 ;

право власності на транспортний засіб SMART FORTWO VIN НОМЕР_6 , випуску 2011 року випуску, червоного кольору, за ОСОБА_1 , а в зв`язку з його відчуженням визнати за ОСОБА_1 , рнокпп : НОМЕР_7 право власності на отримані кошти від договору купівлі-продажу транспортного засобу SMART FORTWO VIN НОМЕР_6

В задоволенні інших позовних вимог сторонам відмовити.

Кошти, внесені ОСОБА_3 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області за меморіальним ордером № МВ53786848 від 12.09.2022 року на суму 46132.00 грн. та за меморіальним ордером № МВ53786553 від 12.09.2022 року на суму 50000 грн. підлягають поверненню ОСОБА_3 рнокпп: НОМЕР_8 за 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 після набрання рішенням чинності.

Забезпечення позову постановлене ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 року про заборону ОСОБА_3 вчиняти будь які дії, (продавати, міняти, дарувати, заповідати, передавати в оренду, не вчиняти будь-які дії щодо розукомплектування, розбирання на запчастини, розбиття і т.п.) щодо автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF69Y 2008 року випуску номер шасі НОМЕР_3 , сірого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити чинним до набрання рішенням чинності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна