Справа № 390/724/23
Провадження № 2/390/450/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2024 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Мамченко Артем Анатолійович, Кропивницька районна рада Кропивницького району Кіровоградської області, про визнання договору дарування та довіреності на право дарування недійсними і скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Мамченко Артем Анатолійович, Кропивницька районна рада Кропивницького району Кіровоградської області, про визнання договору дарування та довіреності на право дарування недійсними і скасування державної реєстрації.

23.04.2024 розгляд справи відкладено на 11.00 год. 28.05.2024 для належного повідомлення відповідача.

20.05.2024 позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді, в якій зазначив, що суддя Квітка О.О. після проведення підготовчого засідання критично висловився щодо позивача та предмету позову, а щодо іншої сторони навпаки ставиться досить лояльно, що свідчить про те, що суддя ще до початку розгляду справи проявив свою упередженість щодо розгляду цієї справи. Так, 02 жовтня 2023 року суддя Квітка О.О. виніс ганебну ухвалу про відміну арешту на спірне домоволодіння для забезпечення позову, не надавши позивачу можливість надати докази, чому саме виникла в цьому необхідність. Цим самим суддя Квітка О.О. порушив конституційні права позивача, чим визвав його повну недовіру, проявивши при розгляді справи свою безвідповідальність, халатність та непрофесійність. Критичне висловлювання судді на адресу позивача на предмет позову після проведеного підготовчого засідання, позивач сприймає як упередженість судді і тому, на думку позивача, він має бути відведений від розгляду цієї справи.

Суддя, дослідивши заяву, її обґрунтування, матеріали справи, в межах заявленого відводу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу, яка визначає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно з ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Нормами ч.4 ст.39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, обов`язок наведення доказів упередженості судді для цілей відводу та встановлення обставин, вказаних у п.5 ч.1 ст.36 Кодексу, покладається на заявника.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді невідкладно вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача про відвід судді, суд вважає необхідним також застосувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права, згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України.

Нормами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, та взяв до уваги і норми статті 17 Конвенції, згідно з якими жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; Oleksandr Volkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107).

У справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, суд дійшов висновку: п.49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000- XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Як вбачається із заявленого відводу головуючому у справі судді, він обґрунтований тим, що суддя критично висловився на адресу позивача на предмет позову після проведення підготовчого засідання, а саме: 02.10.2023 виніс ухвалу, якою заяву позивача про забезпечення позову залишив без задоволення.

Однак, вважаю заявлений відвід необґрунтованим, оскільки незгода сторони з процесуальним рішенням суду, що прийняте в межах його повноважень, в силу вищенаведених положень статті 36 ЦПК України, не може бути підставою для його відводу.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, приходжу до переконання, що розгляд питань, вирішених головуючим суддею у справі, не містять в собі свідчень упередженого ставлення до розгляду справи та учасників судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Мамченко Артем Анатолійович, Кропивницька районна рада Кропивницького району Кіровоградської області, про визнання договору дарування та довіреності на право дарування недійсними і скасування державної реєстрації, визнати необгрунтованою.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітки О.О. передати до канцелярії Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О.Квітка