ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2192/24 Справа № 2-6510/11 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

05 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О. ,-

ВСТАНОВИЛА :

В провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова М.Є., заінтересовані особи: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельов М.Є., заступник начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчук О.А.

05 березня 202 року, в судовому засіданні, ОСОБА_1 надав заяву про відвід суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О., мотивуючи її упередженим ставленням суддів до нього та сумнівами в їх об`єктивності, посилався на те, що судді Демченко Е.Л. та Макаров М.О., в складі іншої колегії суддів, своєю постановою, в аналогічній справі, безпідставно, на його думку, скасували його задоволену скаргу.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.ст. 40, 41 ЦПК України визначений порядок вирішення заявленого відводу (самовідводу) та наслідки його задоволення.

Згідно з частиною 3 цієї статті якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів вважає, що правові підстави для відводу суддів, в розумінні ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Таким чином, заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 36-41 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О. відмовити.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров