Справа № 522/7626/24-Е
Провадження № 2/522/4864/24
У Х В А Л А

17 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці Олександра Сергійовича про забезпечення позову по цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Перепелицею О.С. подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову та зобов`язати мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати батьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актуальні відомості про стан здоров`я, місце постійного проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не чинити батьку перешкод у вихованні та спілкуванні із дочкою, в тому числі, забезпечивши йому можливість вільно систематично бачитися та спілкуватися з дитиною (контакт батька з дитиною).

Ознайомившись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надано Верховною Радою України.

Як слідує зі змісту позовної заяви, з 2022 року, початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, як позивач, так і відповідачка, з якою наразі проживає донька, мешкають окремо, проте в одному місті Відень, Австрія. Остання відома адреса місця проживання відповідачки в Відні, Австрія - 1020, Vienna, Vereinsgasse 3, top 18.

Законом України «Про приєднання України до Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей» від 14.09.2006 ратифіковано Конвенцію про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей, вчиненої 19 жовтня 1996 року в м.Гаазі (надалі Конвенція). Україна та Австрія є Договірними Державами Конвенції.

Статтею 3 Конвенції визначено, що заходи, згадані у статті 1, можуть стосуватися, зокрема, права опіки, у тому числі права стосовно піклування про особу дитини та, зокрема, право визначати місце проживання дитини, а також права на спілкування, у тому числі право брати дитину на обмежений період у місце інше, ніж звичайне місце проживання дитини.

У статті 5 Конвенції зазначено, що судові або адміністративні органи Договірної Держави звичайного місця проживання дитини мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи чи майна дитини.

З урахуванням статті 7, у разі зміни звичайного місця проживання дитини на іншу Договірну Державу, юрисдикцію мають органи Держави нового звичайного місця проживання.

Таким чином, Конвенція охоплює питання захисту дітей, батьківської відповідальності, опіки, зокрема, й право на виховання дітей проведення зустрічей з ними.

Отже, за змістом наведених положень Конвенції у даній категорії справ юрисдикція спору слідує за місцем постійного проживання дитини, а тому якщо постійне місце проживання дитини переноситься до іншої договірної держави, орган влади держави нового місця постійного проживання набувають юрисдикції щодо суті спору.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, в порушення вищенаведених положень законодавства, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 1 ст.151 ЦПК України, оскільки не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, а також інших відомостей необхідних для забезпечення позову, зокрема, щодо визначення підсудності вказаної заяви судам України, які є імперативними умовами її змісту та прийняття судом даної заяви до розгляду.

Згідно з вимогами ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК, а тому її слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці Олександра Сергійовича про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І.Ковтун