Справа № 383/455/24
Номер провадження 2/383/273/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/455/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики -,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.08.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №2993386, шляхом укладання договору в електронній формі, за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» зобов`язався надати ОСОБА_1 5000,00 грн на строк до 19.09.2021 року, розмір процентів за користування наданими коштами визначено 1,99000%. ТОВ «МАНІФОЮ» належним чином виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу коштів. 29.12.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики, укладеним з ОСОБА_1 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників, утому числі за договором позики № 2993386 від 20.08.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Заборгованість за договором позики №2993386 від 20.08.2021 року відповідачем не погашається, проценти за користування коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача за договором позики, станом на 15.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 72035,00 грн, яка складається з наступного: 5000,00 грн тіла позики; 67035,00 грн за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач вважає за необхідне стягнути заборгованість у розмірі 30904,00 грн, яка складається з наступного: 5000,00 грн тіла позики; 25904,00 грн за відсотками, а також судові витрати.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові просив розглядати справу без участі представника позивача (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, від відповідача до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, вказуючи, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило (а.с.72).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлено, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №2993386, який було підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (а.с.6-9).

Пунктом п. 2.3 договору визначено параметри позики: Тип позики: короткострокова. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума позики: 5000,00 грн. Строк позики: до «19» вересня 2021 року (30 днів).

Пунктом 2.4 договору встановлено розмір процентів за користування позикою:

2.4.1. Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики.

2.4.2. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01000 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

2.4.3. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

2.4.4. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою.

2.4.5. Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п. 2.4.2) виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою.

Відповідно до п. 2.5. договору розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що у випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою (п. 2.4.3).

Згідно з п. 3.10 договору на підставі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право нараховувати проценти відповідно до умов цього договору до дня повернення позики.

Відповідно до Додатку № 1 до вказаного Договору позики №2993386 від 20.08.2021 року за період з 20.08.2021 року по 19.09.2021 рік проценти за користування кредитом складають 15,00 грн, загальна вартість кредиту становить 5015,00 грн (а.с.10-11).

16 вересня 2021 року між між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору позики №2993386 від 20.08.2021 року, відповідно якої, сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, тобто до 16 жовтня 2021 року, також погоджено основні параметри позики в межах цієї Додаткової угоди, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий 1,99000%, та графік платежів (а.с.12-13).

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт позики, відповідно якої погоджено строк позики, сума позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, сума нарахованих процентів (а.с.14-15).

На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем за договором позики № 2993386 від 20.08.2021 року, позивачем надано лист Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» від 15.02.2024 року №503 про видачу на банківську картку відповідача коштів № транзакції 103939594 (а.с.17-18), лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 06.02.2024 року Вих.№2782_22 про перерахування 20.08.2021 року коштів на суму 5000,00 грн, картка НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 103939594 (а.с.16 зворот).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 2993386 від 20.08.2021 року, складеним ТОВ «МАНІФОЮ», станом на 29.12.2021 рік, за ОСОБА_1 була заборгованість у розмірі 15485,00 грн, яка складалася з наступного: 5000,00 тіла позики; 10485,00 грн нарахованих відсотків за користування позикою (а.с.18 зворот-19).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 2993386 від 20.08.2021 року, складеним ТОВ «Вердик Капітал» станом на 10.03.2023 рік становить 72035,00 грн., з яких 5000,00 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 67035,00 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.20-21).

29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-2021, у відповідності до умов якого ТОВ"МАНІФОЮ" передає (відступає) ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг. Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, у тому числі за договором позики, укладеним з ОСОБА_1 згідно до Реєстру боржників, та його витягу (а. с. 22-27).

ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників (а.с.29-31).

Відповідно до змін в реєстрі боржників, що є додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 29.12.2023 року до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 72035,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 60035,00 грн - заборгованість нарахованими процентами (а.с.35).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІФОЮ» Договору позики №2993386 від 20.08.2021 року.

У пункті 9 «Реквізити та підписи сторін» вищезазначеного договору зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.9 зворот).

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «МАНІФОЮ» виконало свої обов`язки за Договором позики №2993386 від 20.08.2021 року, в той час як відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» у розмірі 72035,00 грн., яка складається з суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 67035,00 грн.

Однак, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 30904,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 25904,00 грн.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом за наявності для того законних підстав, оскільки воно не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що обставини зазначені у позові знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню та вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, з відповідача підлягає стягнення заборгованість за Договором позики, у загальній сумі 30904,00 грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією № від 29 березня 2024 року позивач сплатив 3028,00 грн судового збору, також поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 9000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представництво інтересів позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у суді адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» здійснювалось на підставі договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (а.с.46 зворот - 47).

Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 1727 від 07 лютого 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 9000,00 грн (а.с.50).

Згідно з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг на загальну суму 9000,00 грн, з яких вбачається, що надання консультації (2 год) 3000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год) 6000 грн (а.с.51).

Оплата згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року проведена згідно з платіжною інструкцією №413000007 від 09 лютого 2024 року (а.с.49).

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій позасудовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад,складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Виходячи з принципу розумності, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 гривень, так як вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 638, 639, 1046, 1047, 1049, 1054, 1077, 1082 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором позики №2993386 від 20.08.2021 року в загальній сумі 30904,00 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, п.і. 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 13.06.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 22.05.2024 року.

Суддя І. М. Адаменко