ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Суми

Справа №585/3756/23

Номер провадження 22-ц/816/800/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гапона Сергія Васильовича

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року, у складі судді Євтюшенкової В.І., ухвалене у м. Ромни,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 08 травня 2013 року із ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно. На даний час її матеріальний стан значно погіршився, внаслідок значного підвищення цін на продовольчі і промислові товари, та підвищення оплати за комунальні послуги. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі вона сама не в змозі матеріально утримувати сина у зв`язку зі збільшенням потреб дитини пов`язаних з розвитком та навчанням. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, аліменти на його утримання сплачує у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством, хоча перебуває на військовій службі, отримує заробітну плату, його матеріальне становище є задовільним.

Посилаючись на вказані обставини просила збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача з твердої грошової суми на аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задоволено повністю.

Збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області 08 травня 2013 року у справі №585/1284/13-ц.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 грн 60 коп. судового збору.

Виконавчий лист Роменського міськрайонного суду Сумської області, виданий по справі №585/1284/13-ц, провадження №2/585/486/13 відкликати, після вступу даного рішення у законну силу.

Додатковим рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2024 року доповнено резолютивну частину рішення суду після абзацу третього новим абзацом такого змісту:

Аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Гапон С.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині визначеного розміру аліментів, прийняти постанову про часткове задоволення позову та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Доводить, що не був повідомлений про відкриття провадження у справі та час і місце її розгляду, тому не мав можливості подати відзив на позовну заяву, вимоги якої визнає частково, надати докази у справі. Публікація на офіційному сайті «Судова влада України» повідомлення 05 грудня 2023 року про проведення судового засідання 06 грудня 2023 року в якому було ухвалене рішення, свідчить про недотримання встановленого ч. 11 ст. 127 ЦПК України строку повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Звертає увагу апеляційного суду, що відповідач перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ), про що був обізнаний суд першої інстанції, однак належним чином його не повідомив про розгляд справи.

Зазначає, що усвідомлює не можливість утримання дитини на аліменти у розмірі 500 грн, тому кожного місяця з власної ініціативи сплачує на користь позивача аліменти у сумі 2000 грн, що перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вказує про перебування на його утриманні іншої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач має проблеми із здоров`ям, потребує постійного лікування, оскільки внаслідок бойової травми та захворювання визнаний обмежено придатним до військової служби, та 26 січня 2023 року йому встановлено 25% втрати працездатності.

Наведені обставини не були відомі суду першої інстанції, відповідні документи не подавалися і судом не надавалася їм належна оцінка.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що визначений судом розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб дитини. Доводить, що навіть за наявності обов`язку по утриманню другого сина, розмір доходів відповідача дає змогу сплачувати аліменти на їх сина у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 листопада 2009 року по 01 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю (а.с. 4, 6, 7, 8, 9).

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 08 травня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_2 з 22 квітня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 14).

Згідно інформаційної довідки №01-18/894 від 21 вересня 2023 року Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області відповідач ОСОБА_2 вибув з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 - 15.08.2023 (а.с.19).

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що неповнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку батька, який в силу ст. 180 СК України зобов`язаний та, являючись працездатним, маючи постійне місце роботи та достатній заробіток, може його утримувати шляхом сплати аліментів щомісячно, врахувавши зміну обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, відсутність на його утриманні інших осіб, невідповідність аліментів у розмірі 500 грн встановленому законом прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, змінив спосіб стягнення аліментів, визначивши до стягнення аліменти на утримання сина у частці від заробітку у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно.

Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення .

Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона, як одержувач аліментів, ставить питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дитини, посилаючись на погіршення свого майнового стану через подорожчання продуктів та послуг, збільшення потреб сина після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, недостатність коштів, які відповідач надає на задоволення потреб дитини, неможливість самостійно забезпечувати достатній рівень життя сина, покращення матеріального стану платника аліментів у зв`язку з отриманням стабільного доходу під час перебування на військовій службі.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції справу розглянуто за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду і він обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою та просить апеляційний суд врахувати подані докази наявності у нього другого сина та докази стану здоров`я, що потребує постійних витрат на лікування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, таке порушення судом норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна вважати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи обставини не повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає, що він не надав докази свого сімейного, майнового стану та стану здоров`я до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так, посилання в апеляційній скарзі на наявність у відповідача проблем із здоров`ям внаслідок отримання травм, пов`язаних із захистом Батьківщини, підтверджується наданими апеляційному суду Довідкою ВЛК №1490/с від 13 жовтня 2022 року, Довідкою Серії АГ №0026790 від 26 січня 2023 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках 25%, виписними епікризами, виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 77, 78, 79-88 ).

Відповідач визнав свій обов`язок з утримання неповнолітнього сина, але доводить і необхідність надання матеріальної допомоги другому малолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 75), тому не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, є суттєвими та зміна способу стягнення аліментів на частку від доходу відповідача, який офіційно отримає дохід як військовослужбовець, в даному випадку буде сприяти кращому матеріальному забезпеченню сина сторін.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Таким чином, враховуючи часткове визнання відповідачем позову в апеляційній скарзі, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та враховуючи, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений у сумі 3196 грн, наявність рівного обов`язку кожного із батьків утримувати дитину, а також з огляду на те, що позивач офіційно отримує постійний дохід, який не зменшився порівняно з тим, який він мав на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, наявність у нього обов`язку по утриманню іншого малолітнього сина, наявність проблем із здоров`ям внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину та визначення до стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття,

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі ч.ч. 6, 13 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, пропорційно задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 536,80 грн (1073,60 грн х 50%), а при фактичному задоволенні апеляційної скарги судовий збір за її подання підлягає компенсації відповідачу ОСОБА_2 за рахунок держави у розмірі 1610 грн 40 коп. у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367-369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гапона Сергія Васильовича задовольнити.

Скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшенні розміру аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягунти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 536 гривень 80 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1610 гривень 40 копійок судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина