ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Суми

Справа №591/10721/23

Номер провадження 22-ц/816/614/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності:

представника стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Ющенка Андрія Юрійовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Цурканом Віктором Івановичем,

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2023 року, постановлену у складі судді Ніколаєнко О.О. у м. Суми, повний текст якої складений 30 листопада 2023 року,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича, стягувач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

в с т а н о в и в :

19 листопада 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цуркана В.І. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із вказаною скаргою.

Скаргу мотивовано тим, що постановою Сумського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 591/8257/21 скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2023 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (даті АТ «Ощадбанк») та скасовано додаткове рішення Зарічного районного суду від 30 серпня 2023 року та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов АТ «Ощадбанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 вересня 2020 року на загальну суму 57 567,50 грн та 2049,74 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції; стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 100,72 грн, понесені ним в суді першої інстанції; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» судові витрати в сумі 3074,61 грн за апеляційне оскарження рішення суду.

18 листопада 2023 року під час перевірки у АСВП були виявлені виконавчі провадження №№ 72651382, 72651558 щодо боржника ОСОБА_1 за поданим стягувачем АТ «Ощадбанк» виконавчим документом, які перебувають у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. (далі приватного виконавця Мукореза О.Л.). Постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримував.

11 листопада 2023 року було виявлено, що в межах ВП № 72651382 приватним виконавцем Мукорезом О.Л. 07 листопада 2023 року у формі відповіді на запит АТ «Ощадбанк» було надано інформацію про відкриті банківські рахунки боржника ОСОБА_1 . Вважає, що приватний виконавець не мав права розкривати банківську таємницю, яка складається з банківських рахунків, їх реквізитів та складових, балансову інформацію про банківські рахунки, так як дана інформація є конфіденційною. На його думку, приватний виконавець у змові з працівниками АТ «Ощадбанк» допустив неправомірні дії по незаконному розголошенню та розповсюдженню інформації про сторону виконавчого провадження, яка складає банківську таємницю.

Посилаючись на вказані обставини, просить поновити процесуальний строк звернення до суду зі скаргою; за наслідками розгляду судової справи визнати неправомірними дії приватного виконавця Мукореза О.Л. за датою вихідної кореспонденції від 07 листопада 2023 року по розголошенню та розповсюдженню без повідомлення про це та згоди на це фізичної особи боржника в межах виконавчого провадження № 72651382 ОСОБА_1 , інформації про банківську таємницю, із зазначенням та перелічення банківських рахунків фізичної особи ОСОБА_1 , їх реквізитів та складових, балансової інформації про банківські рахунки та їх складові, викладених у письмовому повідомленні від 07 листопада 2023 року у формі та за змістом «Відповідь на запит» на адресу АТ «Ощадбанк» - дослівно: «… в рамках виконавчого провадження № 72651382 згідно даних ДПС України боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку органах ДФС не перебуває. Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» боржник має відкриті рахунки НОМЕР_1 , баланс 32 656,49 грн, НОМЕР_2 (депозит), баланс 20,47 грн, UA9836117, баланс 00,00 грн»; питання по судовим витратам вирішити відповідно до вимог ст.ст. 141, 452 ЦПК України за рахунок приватного виконавця Мукореза О.Л.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Цуркана В.І., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне та поверхневе дослідження доказів з цього приводу та відсутність правильної оцінки наданих суду доказів; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими; необґрунтованість та невідповідність висновків, що викладені у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення скарги; відмовити у задоволенні вимог приватного виконавця Мукореза О.Л. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що, на його думку, стягувач АТ «Ощадбанк» як сторона виконавчого провадження має право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання з виконавчого провадження допустимої інформації, а не у спосіб розповсюдження інформації приватним виконавцем.

Вважає, що інформація, яка містить банківську таємницю, відкривається виконавцям, але це не означає, що приватний виконавець автоматично може розповсюджувати таку інформацію третім особам.

Зазначає, що у порушення норм закону постанова про відкриття виконавчого провадження в установленому законом порядку боржнику не вручена і за належною адресою направлена не була.

Стосовно стягнення з боржника на користь приватного виконавця витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн, зазначає, що чинним законодавством не передбачено відшкодування судових витрат суб`єктом оскарження та/або на користь суб`єкта дії та/або бездіяльність якого оскаржується. Крім того, вважає, що розмір витрат є неспівмірним зі складністю провадження.

Від представника приватного виконавця адвоката Іваненко Н.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити за необгрунтованістю, а рішення суду залишити без змін; стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Мукореза О.Л. витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1000 грн. Зазначає, що жодного порушення чинного законодавства при вчинені виконавчих дій виконавцем не допущено, а інформація отримана у зв`язку з наявністю у скаржника статусу боржника у виконавчому провадженні, що зумовлює певне обмеження його прав. Можливість отримання та розповсюдження такої інформації передбачена Законом України «Про виконавче провадження», та іншими нормативно-правовими актами. Скаржником не наведено жодного доказу порушення вимог чинного законодавства або порушення його прав як боржника. Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що їх відшкодування передбачено ст. 452 ЦПК України. Крім того, приватним виконавцем суду було надано всі належні та допустимі докази понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції судових витрат, з яких чітко і однозначно вбачається, що вказані витрати понесені саме в межах розгляду справи № 591/10721/23 та пов`язані з нею.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника стягувача, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця Мукореза О.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №591/8257/21, виданого Зарічним районним судом м. Суми 03 травня 2023 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 57 567,50 грн. та 2049 грн. 74 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції (а.с. 43).

Постановою приватного виконавця Мукореза О.Л. від 30 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП №72651382 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 44).

Приватним виконавцем 30 серпня 2023 року був направлений запит про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, на який ДФС України надана відповідь про відсутність боржника з вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС (а.с. 45).

АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію про рахунки боржника, дату їх відкриття та суми залишку на рахунках (а.с. 46).

07 листопада 2023 року стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою, у якій зазначив, що на виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження №72651558 та №72651382 з примусового виконання виконавчого листа у справі №591/8257/21. У зв?язку з необхідністю сплати банком на користь ОСОБА_1 коштів, що передбачено постановою Сумського апеляційного суду, просив надати інформацію, як стороні виконавчого провадження, про діючі реквізити поточного рахунку боржника (а.с. 47).

07 листопада 2023 року приватним виконавцем стягувачу було надано відповідь на вказану заяву, а саме надана інформація, яка була отримана від ДПС України та АТ КБ «ПриватБанк» щодо реквізитів відкритих рахунків та балансу на них (а.с. 48).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, виходячи з обставин справи та з врахуванням норм права щодо прав та обов`язків виконавця та стягувача у виконавчому провадженні, дійшов висновку, що приватним виконавцем не було допущено порушень вимог законодавства під час розгляду заяви стягувача у виконавчому провадженні та надання відповіді на неї.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю. До професійної таємниці належить інформація, що стала відома державному виконавцю, приватному виконавцю, помічнику приватного виконавця у зв`язку із здійсненням професійної діяльності. Державний виконавець, приватний виконавець можуть надавати іншим особам інформацію, що містить професійну таємницю, виключно у випадках і порядку, передбачених законом.

Відповідно до приписів ч. 1, пунктів 2, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Пунктом 21 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю розкривається банками: органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям - на їхні запити з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», - щодо банківських рахунків/електронних гаманців клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків/електронних гаманців, номери рахунків/електронних гаманців, залишок коштів/електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях, операції списання з рахунків/електронних гаманців та/або зарахування на рахунки/електронні гаманці, призначення платежу, а також щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, оскільки вважає неправомірними дії приватного виконавця Мукореза О.Л. по наданню 07 листопада 2023 року відповіді на запит АТ «Ощадбанк», а саме інформації про його відкриті банківські рахунки та баланс на вказаних рахунках.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що АТ «Ощадбанк» має право на ознайомлення та отримання з виконавчого провадження лише допустимої інформації, оскільки АТ «Ощадбанк» як стягувач у виконавчому провадженні відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» має право ознайомлюватися та отримувати всю інформацію, що є в матеріалах виконавчого провадження, в тому числі і щодо рахунків боржника. Доводи скаржника щодо права стягувача на отримання з виконавчого провадження лише якоїсь допустимої інформації не ґрунтуються на нормах права. В даному випадку згода боржника на отримання такої інформації не вимагається.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 що він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, слід зазначити, що дотримання приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» по надісланню боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження не є предметом розгляду, оскільки з вказаними вимогами в межах даної справи заявник до суду не звертався.

З врахуванням наведених норм права та за встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що приватним виконавцем не було допущено порушень вимог законодавства під час розгляду заяви стягувача у виконавчому провадженні та наданні відповіді на неї, а тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника в частині незгоди наявності правових підстав для стягнення з нього на користь приватного виконавця витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Можливість стягнення витрат на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду скарги сторони виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення підтверджується судовою практикою (зокрема, постанови Верховного Суду від 17 березня 2023 року у справі № 367/7831/19, від 02 вересня 2021 року у справі № 873/108/20, від 24 листопада 2020 року у справі № 911/4242/15, від 02 вересня 2021 року у справі 873/148/20).

В суді першої інстанції інтереси приватного виконавця Мукореза О.Л. представляла адвокат Іваненко Н.О. (а.с. 51).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано копії договору 23/03 про надання правової допомоги від 23 листопада 2023 року, укладений між адвокатом Іваненко Н.О. та приватним виконавцем Мукорезом О.Л., пунктом 5 якого передбачено, що за погодженням сторін вартість послуг з надання професійної правничої допомоги на стадії судового розгляду в Зарічному районному суді в м. Суми у справі № 591/10721/23 становить 2000 грн незалежно від кількості судових засідань; акту виконаних робіт (наданих послуг) та розрахунок витрат на правову допомогу згідно з договором 23/03 про надання правової допомоги від 23 листопада 2023 року, складеного 28 листопада 2023 року, за яким розмір гонорару, який підлягає до сплати адвокату, складає 2000 грн; платіжної інструкції № 16878 від 23 листопада 2023 року про сплату ОСОБА_2 на рахунок адвоката 2000 грн (а.с. 49; 52-53).

Представником ОСОБА_1 адвокатом Цурканом В.І. суду першої інстанції було подано клопотання про зменшення компенсації витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 58-60).

В даній справі суд першої інстанції врахував заперечення боржника, що заявлені приватним виконавцем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн 00 коп. є неспівмірними зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів виконавця у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт.

Виходячи зі складності справи та обсягу необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, колегія суддів вважає, що розмір присуджених до стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 1500 грн відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які давали б підстави для скасування постановленої ухвали суду. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відзиві на апеляційну скаргу представником приватного виконавця адвокатом Іваненко Н.О. було заявлено клопотання про стягнення з боржника на користь приватного виконавця витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1000 грн, на підтвердження понесення яких було надано копії договору 13/01 про надання правової допомоги від 13 лютого 2024 року, п. 4 якого передбачено, що вартість послуг з надання професійної правничої допомоги в Сумському апеляційному суді становить 1000 грн; акту виконаних робіт (наданих послуг) та розрахунок витрат на правову допомогу згідно з договором 13/01 про надання правової допомоги від 13 лютого 2024 року, складеного 13 лютого 2024 року, за яким розмір гонорару, який підлягає до сплати адвокату складає 1000 грн; платіжної інструкції № 18386 від 13 лютого 2024 року про сплату ОСОБА_2 на рахунок адвоката 1000 грн.

Виходячи зі складності справи та обсягу необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Мукореза О.Л. понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1000 грн, що відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Цурканом Віктором Івановичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1000 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22 травня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова