Провадження № 2/686/1780/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання - Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 05.10.2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю посилаючись на те, що 08 травня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб у якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через розбіжність поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, появи сварок, внаслідок яких сторони стали чужими людьми, вини фактично з травня 2019 року припинили шлюбні стосунки.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року по справі №686/16913/19 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2019 року по справі №686/17044/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Син зареєстрований з позивачем у квартирі, яка належить останній на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Після розлучення з відповідачем, а саме починаючи з 2019 року, останній взагалі припинив приймати участь у вихованні свого сина, перестав цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на його фізичний розвиток, тобто тривалий час батько дитини ухиляється від виховання та утримання дитини, не сплачує аліменти на утримання сина тощо.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі та не виявляють інтересу до його внутрішнього світу.

Відповідач не виконує належним чином свого батьківського обов`язку по утримання сина, навіть на підставі вищевказаного судового наказу про стягнення з останнього аліментів.

22 січня 2021 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , який є громадянином Республіки Болгарія.

Син Вадім більшість свого часу проводить з її теперішнім чоловіком, який фактично замінив його батька. Це проявляється у вихованні дитини, спілкуванні, утриманні, спільних відпочинках тощо.

Відповідач надав ОСОБА_1 нотаріально посвідчену заяву до компетентних органів та за місцем вимоги про надання дозволу на виїзд дитини ОСОБА_5 з матір`ю за кордон.

Крім цього, відповідно до нотаріально посвідченої Декларації « ОСОБА_6 » ОСОБА_7 заявив, що забезпечуватиме утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дитини є місце проживання та син відвідує школу, що підтверджується відповідними довідками.

Просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.11.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком посилаючись на те, що на даний час дитина проживає з матір`ю та виникли обставини, які унеможливлюють визначення місця проживання спільної дитини з матір`ю.

Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а тому відповідач звернувся до суду стосовно визначення місця проживання неповнолітнього сина разом з батьком. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а тому виходячи із вищезазначеного, єдиним виходом із ситуації, на думку ОСОБА_2 , є вирішення цього питання у судовому порядку.

Просить суд визначити місця проживання неповнолітнього сина разом з батьком.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.10.2021 року було відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче засідання на 18.11.2021 року.

18.11.2021 року ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_2 було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1

07.12.2021 року до суду від позивачки надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому заперечуються зустрічні позовні вимоги.

24.03.2022 року та 12.02.2024 року до суду надійшли висновки органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.12.2022 року зупинено провадження по справі до набрання рішенням законної сили у справі №686/23743/21.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року поновлено провадження у справі та справу призначено у підготовче судове засідання на14.09.2023 року.

20.02.2024 року представник відповідача-позивача подав до суду клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи.

Ухвалою суду від 20.02.2024 року відмовлено в задоволені клопотання про призначення експертизи, закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 18.03.2024 року.

21.11.2024 року ухвалено рішення по справі.

В судове засідання, яке відбулося 21.11.2024 року, представник позивача-відповідача не з`явилася та подала заява про розгляд справи без її участі, у минулих судових засіданнях позовні вимоги за первісним позовом підтримувала та надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог, а також заперечила проти вимог зустрічного позову посилаючись на те, що малолітньому сину буде краще проживати разом з матір`ю та це буде відповідати інтересам дитини.

Представник відповідача-позивача у судове засідання, яке відбулося 21.11.2024 року, не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечив проти первісних позовних вимог, підтримав зустрічний позов.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився проте, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що під час спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.06.2015 року - народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Відділом ДРАЦС по м. Хмельницькому 02.07.2013 року.

Даними довідки про реєстрацію №Д-03-32882 підтверджується, що неповнолітній син ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27.06.2013 року.

Позивачка за первісним позовом регулярно відвідувала школу під час навчання сина, контактувала з керівником та брала активну участь у вихованні свого сина, проводила навчання та забирала зі школи, відвідувала батьківські збори та святкові ранки. Батько ОСОБА_2 , не цікавився навчальними успіхами та потребами сина ОСОБА_3 у навчанні, не відвідував жодного разу батьківські збори та святкові ранки. Дані обставини підтверджуються довідкою №420/01-30 від 31.08.2021 року виданої Хмельницьким навчально - виховним комплексом №4.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.06.2023 року, що набрало законної сили 03.08.2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 2013 року народження, відмовлено.

Даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №298/01-31 від 09.02.2024 року підтверджується, що доцільно визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 та не доцільним - із батьком ОСОБА_2 .

Даними довідки судово-виконавчої служби районного суду міста Руссе Республіки Болгарія від 15.04.2024 року підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за весь період жодного разу не сплатив аліменти на користь сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначені рішенням районного суду міста Руссе з 10.05.2023 року, що свідчить про ігнорування батьком батьківського обов`язку по утриманню сина та формальність позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 , який постійно проживає в Республіці Польща, з сином не контактує, життям сина не цікавиться.

Даними судово-психологічної консультації від 05.12.2023 року, доктора психологічних наук ОСОБА_9 підтверджується, що син ОСОБА_10 почувається захищеним і в безпеці з матір'ю та її чоловіком ОСОБА_11 . Зважаючи на слабкий фізичний та емоційний вік ОСОБА_3 , рекомендується бережливо ставитись до нього, не піддавати його стресовим подіям, не поміщати в агресивне та загрозливе середовище, оскільки це може негативно вплинути на його психологічний розвиток і дорослішання в майбутньому. Вадім стає напруженим, коли обговорюються питання, пов`язані з його рідним батьком та справами, які він веде. Хлопчик повноцінно емоційно прив`язаний до мами, між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 виникають емоційно повноцінні стосунки, в його особі син бачить зразок батька і прив`язаний до нього.

Соціальним звітом №ПР/Д-Р/323-003/07.12.2023 р. підтверджується, що 05.12.2023 року за адресою проживання матері та сина в АДРЕСА_2 здійснив візит соціальний працівник Відділу захисту дітей - ОСОБА_12 . За спостереженнями соціального працівника, дитина ОСОБА_3 продовжує жити з матір ОСОБА_13 , її чоловіком ОСОБА_7 та зі своїм старшим братом Полипюком ОСОБА_14 . У проведеній бесіді з дитиною ОСОБА_3 , він поділився, що йому подобається жити в його родині в м. Русе. У нього є друзі зі школи та з кварталу, в якому він живе, він відвідує тренування з карате. ОСОБА_15 розповів, що знаходиться у добрих стосунках з нинішнім чоловіком матері ОСОБА_11 , та він допомагає хлопчику у підготовці до наступного шкільного дня. Базові потреби дитини в домі, затишку, охороні здоров`я та освіті адекватно задовольняються матір`ю та її чоловіком ОСОБА_16 . Під час розмови з дитиною, він поділився, що бажає продовжувати жити з матір`ю, братом та ОСОБА_16 у Республіці Болгарія. Він почувається добре та спокійно, може обговорити питання, які його хвилюють та розраховувати на підтримку, дружить з однолітками, охоче відвідує тренування з карате. Має призові місця з математики, комп`ютерного моделювання, болгарської мови і літератури, інтерес до робототехніки, мріє продовжити навчання в математичній гімназії імені ОСОБА_17 - ОСОБА_12 після закінчення 4-го класу. Зі слів ОСОБА_3 , останній зв`язок з рідним батьком був на початку травня 2023 року. Він не проводив з ним розмови через соціальну мережу або телефон.

Даними свідоцтва про доходи ОСОБА_1 №ЧР-22-454/01.12.2023 року, що видане обласною радою Болгарського Червоного хреста- ОСОБА_12 підтверджується наявність у ОСОБА_1 постійного місця роботи та доходу.

Даними свідоцтва про засвідчення психічного стану ОСОБА_1 №009636 від 30.11.2023 року підтверджується, що при огляді не було виявлено даних про психічні захворювання та вживання психоактивних речовин, не перебуває на диспансерному обліку, є психічно здоровою.

Згідно з висновком фахівця-психолога ОСОБА_18 від 20 липня 2021 року у ОСОБА_5 психоемоційний стан характеризується позитивним, безконфліктним ставленням до себе; адекватно позитивною самооцінкою; відсутністю у дитини ознак депресивного стану та почуття неповноцінності; трохи мінливим характером; невпевненістю в собі; не вміння настояти на своєму; має високу ситуативну та особистісну тривожність; відсутність тенденції до досягнення власної мети.

Найкраще ОСОБА_3 ставиться до матері, до батька відношення нейтрально-негативне. Це пояснюється тим, що ОСОБА_3 батько постійно за щось сварить і кричить на нього. Страхи й побоювання виникають у дитини через можливу ситуацію криків, образ і звинувачень з боку батька.

Авторитетною особою для хлопчика є старший брат і мама. Яскравого бажання бачитися з батьком ОСОБА_3 не виявляє. Це пояснюється тим, що він своїми діями призвів до того, що у ОСОБА_3 почав формуватися дещо негативний образ, і цей образ далекий від позитивного, люблячого, захищаючого, доброго, мудрого образу «батька». Також він не цікавиться його життям і не підтримує достатнього для дитини контакту (із пояснень дитини вияснилось, що батько розмовляє тільки про «Що їв?», «Як школа?», «Чому не телефонуєш?», та проводить час залишаючи дитину на своїх батьків чи бере з собою, але при цьому вирішує свої справи).

На запитання чи здатна дитина самостійно висловлювати свою думку, щодо власної прихильності до батьків? Встановлено, що так, дитина здатна самостійно висловлювати свою думку, щодо власної прихильності до кожного з батьків.

Рішенням Софіївського апеляційного суду №921 залишено без задоволення позов ОСОБА_2 про повернення неповнолітнього сина в Україну (рішення кінцеве, оскарженню не підлягає).

При вирішенні спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Таким чином, із досягненням десятирічного віку в дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91 р.) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини справи, а також те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітнього сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Суд вважає, що слід визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України суд вважає, що з первісного відповідача слід стягнути на користь первісного позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 171 СК України, ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 29.11.2024 року.

Суддя Сергій Стефанишин