ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8475/24 Справа № 243/404/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/404/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовий рішенням у справі №243/5307/23.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року скасувати та відновити провадження у справі № 243/404/24 за її позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що в матеріалах справи міститься постанова Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, яка набула законної сили, про визнання винним відповідача за ст. 124 КУпАП, що є самостійною підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Вважає, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляду в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Також посилається, що з тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не вбачається належного правового обґрунтування щодо того, як саме рішення по справі № 243/5307/23 може вплинути на правовідносини у цій справі.

Відповідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі віднесена до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 243/5307/23, яка перебуває в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, оскільки від судового рішення по вказаній справі залежить вирішення даної цивільної справи.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини 1 вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 243/404/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зупинено до вирішення справи № 243/5307/23 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, предметом розгляду у межах даної справи є відшкодування завданої позивачці матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07 липня 2023 року приблизно о 10.00 год по вул. Свободи м. Слов`янська за участю водія ОСОБА_2 , який керував т.з. Lifan LF150-10В реєстраційний номер НОМЕР_1 та водія ОСОБА_1 , яка керувала т.з. Audi Q7 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За фактом вказаної ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України від 07.07.2023 року за №0000469 за обвинуваченням ОСОБА_1 .

Справа № 243/5307/23 (кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 перебуває в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Судове рішення по справі не прийнято.

Звертаючись до суду з позовом у справі № 243/404/24 як на підставу для звернення з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, посилалася на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2023 року у справі №243/5947/23, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що справа № 243/5307/23 (кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 ) та справа № 243/404/24 стосується однієї і тієї ж події ДТП, яка мала місце 07 липня 2023 року приблизно 10.00 години по вул. Свободи м. Слов`янська Донецької області за участю сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З наведеного слідує, що визначення судом наявності підстав та обґрунтованості заявленого позивачем розміру відшкодування шкоди залежить від встановлення вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що наявність постанови про визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є самостійною підставою для звернення до суду з позовною заявою та підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , і вирішення кримінального провадження №0000469 від 07.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_1 не впливає на обставини, що мають значення для розгляду даної цивільної справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість розгляду цивільної справи № 243/404/24 до прийняття рішення по справі № 243/5307/23, так як рішення по справі № 243/5307/23 (кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 ) може вплинути на правовідносини по цій справі щодо визначення ступеня вини відповідача. Висновок суду першої інстанції, що справа № 243/5307/23, що розглядається в кримінальному провадженні, пов`язана з цією справою, рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, охоплює інтереси ОСОБА_2 , є обґрунтованим, а тому, зупиняючи провадження у межах даного судового провадження, суд першої інстанції діяв у межах положень, передбачених п.6 ч.1ст. 251 ЦПК України.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не встановлено.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржуване судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді:

Повний текст постанови складено 03 грудня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста