Справа № 710/1423/24
Провадження № 2/710/591/24
УХВАЛА

28.11.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Щербак О.В.,

у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», від імені якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитними договорами № від 05.11.2020 в сумі 40213,01 грн, з яких 23185,43 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 2,89 грн - загальна заборгованість по відсоткам, 17024,69 грн - загальна заборгованість по комісії.

В обґрунтування позову ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило що 05.11.2020 між відповідачем та ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір №.

На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ « ФК « ЦФР» та АТ « ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає ( відступає) новому кредитору свої права вимог до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі , що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до Витягу з Реєстру Прав Вимог до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, який укладений між АТ «Таскомбанк» та ТОВ ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором . Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 реєстру прав вимоги , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 40 213,01 грн, з яких 23 185,43 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 2,89 грн - загальна заборгованість по відсоткам, 17 024,69 грн - загальна заборгованість по комісії.

Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також сплачений судовий збір.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника.

ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Нормами ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими або електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування вимог заявник зокрема зазначає, що 05.11.2020 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальність « Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень»» підписано заяву № на отримання кредиту.

07.10.2016 між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 ( до укладення кредитного договору № ), а 04.04.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, тому до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № від 05 листопада 2020 року.

Разом із тим, із наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити перехід права вимоги за договором № до ПАТ «Таскомбанк» на підставі договору №ТАСЦФР-10-2016.

Із витягу договору про відступлення прави вимоги не вбачається, що право грошової вимоги за кредитним договором № від 05.11.2020 перейшло від ТОВ «ФК «ЦФР» до ПАТ «Таскомбанк».

Додатків до вказаного договору, які б свідчили про такий перехід також не надано.

Таким чином, ураховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, позивач мав би довести обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, зокрема те, що право вимоги за кредитним договором № від 05.11.2020 перейшло від ТОВ «ФК «ЦФР» до ПАТ «Таскомбанк».

За вказаних обставин, суд пропонує заявнику надати до суду докази, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали, надати суду докази, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Розгляд справи відкласти на 19 грудня 2024 року о 09 годині 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щербак