Дата документу 29.04.2024
Справа № 334/9356/23
Провадження № 2/334/308/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Добрєва М.В.,

за участі секретаря - Зайцевої С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2023 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс інновація» та ОСОБА_1 укладено договір №2-3 за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 гривень, строком на 20 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

17.06.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір про відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-З за умовами якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступив новому кредитору права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників (позичальників за кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить первісному кредитору, які зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до договору, таким чином, набувши право вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідач умови договору не виконав у зв`язку з чим станом на 10.10.2023 року виникла заборгованість у розмірі 22 330,00 гривень, яка складається з:

4000,00 гривень - заборгованість за кредитом;

1 592,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставною 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 22.02.2021 по 14.03.2021 включно;

16 738,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставною 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 15.03.2021 по 12.07.021 включно відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 22 330,00 гривень, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 684,00 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 гривень.

Ухвалою від 17.10.2023 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 27.02.2024 року за клопотанням представника позивача витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19 наступну інформацію:

- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну карту № НОМЕР_3 ;

- надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 22.02.2021 року по 27.02.2021 року з відображенням часу зарахування коштів;

- надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 в період з 22.02.2021 року по 27.02.2021 року;

- надати інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статтей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 22.02.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс інновація» та ОСОБА_1 укладено договір №2-3 за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 гривень, строком на 20 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Підпунктом 1.4. договору передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «ФК «Фінанс інновація», які розміщені на сайті monetka.ua.

Сукупна вартість кредиту зазначена в графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб, що належить позичальникові, згідно з п.п. 1.5, 1.6. договору.

Як зазначено в п.п. 2.4.1. договору, позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Згідно з п.п. 3.2. договору, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування товариством процентів за користування кредитом.

Відповідно до п.п. 3.3. договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) кредитом понад строк, зазначений у п. 1.2. договору. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у розділі 6 цього договору.

Порядок нарахування процентів та черговість направлення коштів для виконання зобов`язань визначена в п.п. 3.5, 3.6 договору.

Згідно з п.п. 5.1. договору, цей договір складено в 2 оригінальних примірниках, у електронному вигляді українською мовою, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу. Позичальник після укладення цього договору завантажує його особистого кабінету на свій персональний комп`ютер або інший пристрій який дає можливість позичальнику переглянути укладений договір.

Підпунктом 5.2. договору, підписуючи даний договір, позичальник засвідчила, що у тому числі, ознайомлена, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Надала згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання електронного підпису в якості аналога власноручного підпису.

Укладаючи договір, ОСОБА_1 був також ознайомлений з графіком розрахунків, який є додатком №1 до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «ФК «Фінанс інновація» https://monetka.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «ФК «Фінанс інновація» (Кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «ФК «Фінанс інновація», які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, визначений розділом 3 Правил.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

Згідно зі ст.11 ч. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір №2-3 від 22.02.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується наданим чеком про проведення переказу від 22.02.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінанс інновація» перерахувало на картковий рахунок відповідача 4000,00 гривень на підставі договору №2-3 від 22.02.2021 року на умовах фінансового кредиту.

17.06.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір про відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-З, згідно з яким первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступив новому кредитору права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників (позичальників за кредитними договорами), включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить первісному кредитору, які зазначені в Акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до договору.

Згідно з витягом з Акту приймання-передачі прав №1 від 17.06.2021 року до договору відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021 року, ТОВ «ФК «Ріальто» набуло право вимоги за договором №2-3 від 22.02.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку позивача станом на 10.10.2023 року виникла заборгованість у розмірі 22 330,00 гривень, яка складається з: 4000,00 гривень - заборгованість за кредитом; 1 592,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставною 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 22.02.2021 по 14.03.2021 включно; 16 738,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставною 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 15.03.2021 по 12.07.021 включно відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі, відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 23.09.2015 року, постанова №6-979цс15.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом надання заперечень з приводу підстав та розміру стягнення заборгованості за кредитним договором, а позивачем надані докази укладення між сторонами відповідного кредитного договору та, як наслідок, набуття відповідачем обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в повному обсягу.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним.

Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та адвокатом Руденком К.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2412, довіреність, видану ТОВ «ФК «Ріальто» адвокату Руденку К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №166 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, складений 25.09.2023 року.

Згідно з даним актом, адвокатом надані послуги з підготовки позовної заяви та клопотання про витребування доказів, а також складання адвокатського запиту про витребування доказів на загальну суму 9000 гривень.

Факт сплати ТОВ «ФК «Ріальто» адвокату Руденку К.В. за надані юридичні послуги підтверджується копією платіжної інструкції №847 від 29.09.2023 року.

Як вказує ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд керується постановою ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно якої: у розумінні положень ч.5 ст.141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому суд враховує, що відповідачем клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу не подано, та вважає, що до стягнення підлягає сума витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями: 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за договором №2-3 від 22.02.2021 у розмірі 22 330 (двадцять дві тисячі триста тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати у розмірі 11 684,00 гривень, які складаються: з судового збору - 2 684,00 гривень та витрат правову допомогу - 9000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.