Справа № 165/3217/22 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/1057/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 ; Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року начальник Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. звернулася до суду з заявою про роз`яснення рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 20 лютого 2024 року.

У поданій заяві зазначає, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №165/3217/22 від 03 червня 2024 року, що виданий Нововолинським міським судом Волинської області і в процесі його виконання виникають сумніви та протиріччя в частині особистих побачень батька з дитиною. Зазначає, що в телефонній розмові з державним виконавцем ОСОБА_2 повідомила, що перебуває за кордоном, а її син ОСОБА_4 знаходиться за адресою проживання її батьків у м. Нововолинську. Відсутність ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_4 за адресою їх проживання підтверджується актом від 09 серпня 2024 року. У зв`язку із встановленням факту перебування ОСОБА_2 за кордоном (саме ОСОБА_2 , як сторона виконавчого провадження, зобов`язана забезпечити виконання рішення суду) та перебування сина ОСОБА_4 за адресою проживання батьків ОСОБА_2 у м. Нововолинську, виникає питання можливості забезпечення виконання та перевірки виконання виконавчого документу. У прохальний частині виконавець просить роз`яснити виконавчий лист №165/3217/22 від 03 червня 2024 року, що виданий Нововолинським міським судом Волинської області в частині особистих побачень батька з дитиною, а саме просила суд дати відповіді на наступні запитання: чи повинна ОСОБА_2 перебувати в Україні для забезпечення виконання рішення суду? чи може вважатися перебування ОСОБА_2 за кордоном поважною причиною невиконання рішення суду? чи можуть батьки ОСОБА_2 , з якими на даний час проживає дитина, забезпечити виконання рішення суду на період відсутності матері в Україні?

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іщук Л. та роз`ясненні рішення Нововолинського міського суду від 20 лютого 2024 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 ; Виконавчий комітет Нововолинської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Моісеєнко О. М. подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала є незаконною, не обґрунтованою та така, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також судові правові висновки не в повній мірі відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом порушено законні права та інтереси перш за все неповнолітньої дитини, а також не вірно застосовано роз`яснення Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі». Просить ухвалу скасувати, зобов`язати суд роз`яснити рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судове засіданні учасники справи не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Моісеєнко О. М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за таких обставин не здійснювалось, відповідно до ст. 247 ЦПК України.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Рішенням Нововолинського міського суду від 20 лютого 2024 року визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: щовівторка у період часу з 18 до 19 години та щосуботи у період часу з 13 до 14 години, протягом не менше 20 хв. за допомогою електронних засобів зв`язку, напередодні погодивши з матір`ю дитини ОСОБА_2 , конкретний час (хвилини), з котрої вона зможе забезпечити безперешкодне спілкування дитини з батьком; щовівторка з 17 год. по 20 год. та щосуботи з 13 год. по 18 год. особисті побачення батька з дитиною, загалом не більше як дев`яносто діб на рік, у відсутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком та/або бабою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання матері ОСОБА_2 . Стягнуто також з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2003,80 грн. судових витрат.

Частиною першою статті 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 271 ЦПК України суд про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Зазначеним рішенням суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, а висновки суду зазначені конкретно по суті заявлених позовних вимог позивача.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення рішення, суд першої інстанції послався на те, що прийняте рішення вичерпне, безумовне і таке, що випливає зі встановлених фактичних обставин справи, є зрозумілим та таким, що не припускає кількох варіантів тлумачення, чітко сформульоване. При цьому, викладені виконавцем обставини фактично свідчать про необхідність зміни змісту рішення суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявник виконавець звернувшись із заявою про роз`яснення рішення, доводи якої фактично свідчать про необхідність зміни змісту рішення суду, що не передбачає собою роз`яснення рішення у розумінні ст. 271 ЦПК України.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому законодавцем у ст.435 ЦПК України передбачено, що за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. При цьому підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При ухваленні рішення у справі в процесі виконання рішення суду, при цьому, суд також не може обмежити право сторін у свободі пересування, оскільки ці права є фундаментальними та закріплені в Конституції України, Загальній декларації про права людини.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виконавцем не вжито в повному обсязі виконавчі дії і заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Моісеєнко Олени Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 вересня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2024 року.

Головуючий

Судді :