Справа № 594/358/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника - адвоката Стрільчука В.І., звернувся в суд з позовом в електронній формі до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2015 року шлюб було розірвано. Відповідачка не проживає з сім`єю з 2023 року. Йому відомо зі слів відповідачки, що вона часто виїздить за кордон України. Донька залишилась проживати з ним, і вони мешкають в будинку його матері, в с. Горошова Чортківського району Тернопільської області. Відповідно, вихованням та утриманням доньки займається лише він, мати дитини самоусунулася від своїх батьківських обов`язків. Він тимчасово не працює, іншого доходу не має. А тому має потребу в допомозі матері в утриманні доньки. Відповідачка є фізично здоровою, з її слів має тимчасові заробітки, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, яку просить визначити в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 14 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Копію цієї ухвали разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, які вона отримала 27 березня 2024 року.

Відповідачка відзиву на позовну заяву суду не надіслала.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони з 02 лютого 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2015 року було розірвано (справа №594/118/15-ц).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , про що виконавчим комітетом Горошівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області був зроблений актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як встановлено з копії Витягу з реєстру територіальної громади від 16 грудня 2022 року №2022/002141692 відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено з копії Витягу з реєстру територіальної громади від 16 грудня 2022 року №2022/002141723 позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 18 березня 2024 року №330 склад сім`ї ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 : дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно листа служби у справах дітей Мельнице-Подільської селищної ради №3 від 08 січня 2024 року встановлено, що службою у справах дітей Мельнице-Подільської селищної ради повідомлено відповідачку ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_1 звернувся із заявою про неналежне виконання нею батьківських обов`язків і в разі продовження нею ухилення від участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_1 має намір у судовому порядку позбавити її материнських прав.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства " на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або натуральній) формі.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2024 рік" з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196,00 грн.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачка заперечень проти позову не надала.

Враховуючи, що відповідачка є працездатною, а відтак, спроможною заробити кошти, суд вважає, що вона може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, з огляду на те, що неповнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідачка, як матір, зобов`язана утримувати дитину, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений у 2024 році, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а тому з відповідачки слід стягнути в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 1211,00 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 20 травня 2024 року.

Суддя