печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (далі - відповідач, ТОВ «Везем Шиппінг»), у якому просить стягнути з відповідача на його користь внесені за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу від 24 січня 2022 року № ПКП-12153, грошові кошти у розмірі 230 708,00 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 січня 2022 року між ТОВ «Везем Шиппінг» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12153. У відповідності до предмета попереднього договору, сторони зобов`язались до 31 травня 2022 року укласти основний договір з купівлі-продажу транспортного засобу марки «Dodge Journey», 2014 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, VIN3С4РDCABXET218249, державний номерний знак НОМЕР_1 . Позивач указує, що виконав свої зобов`язання, передбачені договором, а саме здійснив оплату вартості транспортного засобу. Однак ТОВ «Везем Шиппінг» не виконало умов попереднього договору та не вчинило жодних дій для укладення основного договору, ухиляється від будь-яких переговорів щодо врегулювання спору щодо предмету попереднього договору, тому має право вимагати повернення грошових коштів, сплачених ним на розрахунковий рахунок ТОВ «Везем Шиппінг», що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року вказану цивільну справу направлено до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16 жовтня 2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 12 лютого 2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на 24 квітня 2024 року.

Позивач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце призначення судового засідання, не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце призначеного судового засідання, не з`явився; заяви по суті або процесуальних питань до суду не надходили.

Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмові свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, встановлених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «Везем Шиппінг» та ОСОБА_1 24 січня 2022 року було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-12153.

У відповідності до предмета попереднього договору, сторони зобов`язались до 31 травня 2022 року укласти основний договір з купівлі-продажу транспортного засобу марки «Dodge Journey», 2014 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, VIN3С4РDCABXET218249, державний номерний знак НОМЕР_1 за погодженою договірною ціною (вартістю) в розмірі 230 707,56 грн у тому числі ПДВ - 38 451,26 грн та сплачується ОСОБА_1 в безготівковій формі на поточний рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» в національній валюті України - гривні.

ОСОБА_1 було внесено на розрахунковий рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» грошову суму в розмірі 230 708,00 грн, що підтверджується банківськими квитанціями про оплату від 25 січня 2022 року № 118Т004НЕQ на суму 196 200,00 грн та квитанцією від 07 лютого 2022 року № 118Т004JDL на суму 34 508,00 грн.

Однак, основний договір купівлі-продажу транспортного засобу до 31 травня 2022 укладений не був. Станом на даний момент, договір не укладений. ТОВ «Везем Шиппінг» не повідомило позивача про причини неукладання основного договору в строк, зазначений в попередньому договорі та не повідомляє про дату укладання основного договору.

Згідно з частиною першою, другою, четвертою статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною першою статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

В силу положень статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою та другою статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до абзацу другого частини першої, другої та третьої статті 571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Так, між позивачем та відповідачем 24 січня 2022 року було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-12153. Відповідно до умов попереднього договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 230 708,00 грн, що підтверджується квитанціями від 25 січня та 07 лютого 2022 року про оплату коштів.

Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Dodge Journey», 2014 року випуску, сірого кольору, легковий універсал, VIN3С4РDCABXET218249, державний номерний знак НОМЕР_1 , який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не був укладений.

Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів в розмірі 230 708,00 грн є авансом в розумінні статті 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18 лютого 2009 у справі №6-23108св08, у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2012 у справі №6-82цс13, від 13 лютого 2013 у справі №6-176цс12 та у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 № 461/5297/16-ц, від 17 червня 2021 у справі №711/5065/15-ц.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що відповідач допустив істотне порушення прав позивача, як сторони попереднього договору, оскільки останній позбавлена можливості отримати у власність обумовлений автомобіль певної марки та моделі, на що вона розраховувала при укладенні попереднього договору.

З огляду на зазначене вимоги позивача про стягнення сплачених відповідачу коштів в розмірі 230 708,00 грн підлягають задоволенню, оскільки основний договір між сторонами у визначений строк не було укладено, то зобов`язання за попереднім договором є припиненими в силу статті 635 ЦК України.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2307,08 грн., що підтверджується квитанцією № від 05.06.2023 року.

Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2307,08 грн. у відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 610, 611, 629, 651, 655, 662-664, 693 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 сплачені на виконання попереднього договору кошти в сумі 230 708,00 (двісті тридцять тисяч сімсот вісім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 2 307 (дві тисячі триста сім) гривень 08 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 24.04.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький