1Справа № 335/5820/23 6/335/482/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., представника боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі заяву приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича про звернення стягнення на грошові кошти боржника, що перебувають у іншої особи,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича (далі приватний виконавець Коцинян М.О.) звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти боржника, що перебувають у іншої особи в порядку виконання додаткового рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича витрати на правничу допомогу у розмірі 33000 гривень 00 копійок в цивільній справі № 335/5820/23 за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Свинаренко Олена Володимирівна, про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування зазначивши наступне.

12.06.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на виконання вищезазначеного рішення видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича (далі стягувач) витрат на правничу допомогу у розмірі 33000,00 грн.

11.09.2024 стягувач звернувся до приватного виконавця Коциняна М.О. із заявою про примусове виконання рішення.

12.09.2024 приватним виконавцем Коциняном М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76027092, яку відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» за вих. № 57194 направлено сторонам виконавчого провадження.

12.09.2024 приватним виконавцем Коциняном М.О. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 315,00 грн., а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди на суму 3300,00 грн.

12.09.2024 приватним виконавцем Коциняном М.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми боргу за виконавчим листом, основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження, що усього складає 36615,00 грн., що складається з суми стягнення за виконавчим документом 33000,00 грн., основної винагорода приватного виконавця 3300,00 грн., витрат виконавчого провадження - 315,00 грн.

Під час примусового виконання рішення проведено моніторинг веб-сайту ДП «СЕТАМ» та за посиланням https://setam.net.ua/auction/498169 виявлено наявність зареєстрованого лоту № 499614 електронних торгів щодо реалізації арештованого майна боржника, а саме: ІПОТЕКА. Трикімнатна квартира, загальною площею 57,56 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно зі станом аукціону: "торги відбулися". Встановлено, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 561844 від 03.12.2021 вищевказане нерухоме майно було реалізовано за ціною - 574690,00 грн., з яких 545955.50 грн. було перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця Хохлова К.К. з призначенням платежу: «Кошти за придбання на CETАM прот. № 561844 від 03.12.2021, лот № 499614 , ЄДРВП № 63688973, переможець Учасник 2».

Перевіркою відомостей, що містяться в АСВПЮ, встановлено, що виконавче провадження № 63688973 було фактично закінчено приватним виконавцем, що свідчить про факт надходження коштів на депозитний рахунок приватного виконавця. При цьому сума коштів, яка підлягала стягненню за виконавчим провадженням № 63688973 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження є значно меншою, ніж сума коштів перерахована покупцем арештованого майна.

З відповіді приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. № 25338 від 04.10.2024 вбачається, що надлишково стягнуті грошові кошти у розмірі 308410,32 грн. знаходяться на депозитному рахунку приватного виконавця Хохлова К.К. № рахунку IBAN: НОМЕР_1 в Філія «ЗРУ» АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; МФО: 313399.

З огляду на викладене, посилаючись на приписи ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець Коцинян М.О. просить суд звернути стягнення на грошові кошти в сумі 36615,00 грн., які належать боржнику ОСОБА_2 , але на теперішній час невитребувані ОСОБА_2 та зберігаються на депозитному рахунку приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. в рахунок задоволення вимог стягувача по у виконавчому провадженню № 76027092.

Приватний виконавець Коцинян М.О., стягувач та боржник в судове засідання з розгляду заяви не з`явилися.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви виконавця, посилаючись на те, що ані боржник, ані його представник не отримували постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яким не вжито заходів щодо встановлення місця фактичного проживання боржника та не виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання документів виконавчого провадження боржникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 440 ЦПК України, суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив заяву розглядати за відсутності приватного виконавця Коциняна М.О. та стягувача.

Заслухавши пояснення представника боржника, вивчивши заяву приватного виконавця Коциняна М.О. та додані до неї матеріали, суд доходить наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданнями виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судових рішень, та передбачених законодавством актів інших органів і посадових осіб. З метою забезпечення завдань і цілей виконавчого провадження Закон України «Про виконавче провадження» встановлює для виконавців ряд обов`язків щодо примусового виконання рішень, та передбачає комплекс повноважень, направлених на забезпечення ефективного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Зокрема, ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч. 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, з метою сприяння і полегшення примусового виконання рішення суду, ст. 440 ЦПК України допускає особливий спрощений порядок звернення стягнення на грошові кошти осіб, що не є сторонами виконавчого провадження за наявності особливих обставин. Так, згідно змісту цієї статті на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником допускається звернення стягнення за наявності однієї з двох умов: 1) неоспорюваність зі сторони третьої особи боргу у встановленому розмірі перед боржником; або ж 2) наявності судового рішення про стягнення коштів з третьої особи на користь боржника, що набрало законної сили.

Судом встановлено, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2024 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К., ДП «СЕТАМ».

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2024 стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. витрати на правничу допомогу в розмірі 33000,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суді від 16.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2024 року та додаткове рішення від 16 лютого 2024 року залишено без змін.

12.06.2024 судом видано виконавчий лист на виконання вищезазначеного додаткового рішення.

12.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа. В цей же день приватним виконавцем Коциняном М.О. визначено боржникові розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 315,00 грн., про що винесено відповідну постанову. Також 12.09.2024 приватним виконавцем Коциняном М.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в розмірі 3300,00 грн.

12.09.2024 приватним виконавцем Коциняном М.О. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми боргу за виконавчим листом, основної винагороди приватного виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження, що усього складає 36615,00 грн.

З повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. від 04.10.2024 № 25338 вбачається, що на депозитному рахунку останнього зберігаються кошти в сумі 308410,32 грн., які мають бути перераховані ОСОБА_2 як надлишково стягнуті у виконавчому провадженні № 63688973.

Доказів фактичного виконання рішення суду боржником та його представником суду не надано.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційний Суд України в рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Суд відхиляє доводи представника боржника, про те, що неналежне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження є підставою для відмови в задоволенні заяви приватного виконавця, оскільки неотримання боржником такої постанови не впливає на її чинність. Положення Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають обов`язку виконавця перед початком примусового виконання рішення пересвідчитися в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та не містить заборону щодо вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень у разі неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява приватного виконавця Коциняна М.О. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259-261, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича про звернення стягнення на грошові кошти боржника, що перебувають у іншої особи - задовольнити.

Звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 36615 (тридцять шість тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, які зберігаються на депозитному рахунку приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича (рахунок № IBAN: НОМЕР_1 в Філія «ЗРУ» АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; МФО: 313399) як залишок коштів стягнутих у виконавчому провадженні № 63688973 та невитребувані ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який одночасно має заборгованість перед приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим Кирилом Костянтиновичем у виконавчому проваджені № 76027092 з виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2024 в справі № 335/5820/23.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 02 грудня 2024 року.

Суддя А.В. Стеценко