КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5870/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/27112/20

29 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Олександра Плясуна на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 05серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «АК «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору-1. У разі відмови споживачів від отримання вказаних послуг, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК«Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в будинку АДРЕСА_1 здійснюється Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Відповідач ОСОБА_1 отримує послуги, надані позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 01.10.2014 року по 11.05.2017 року на підставі Договору-1, оскільки після розміщення повідомлення та договору-1 у в газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПpAT «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Також між ПpAT «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 12 травня 2017 року було укладено письмовий договір (далі - договір-2) на надання послуг з централізованого постачання холодной води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого надавалися послуги з 12 травня 2017 року по 31 жовтня 2020 року.

Відповідно до умов договорів ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У свою чергу, відповідач своєчасно не оплачувала вартість наданих ПрАТ «АК «Київводоканал»послуг, унаслідок чого станом на31 жовтня 2020 року утворилась заборгованість.

Посилаючись на те, що відповідач, в порушення умов договору та вимог законодавства, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення в період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2020 року належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 3 406,92 грн, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 406,92 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 707,97 грн та 3 % річних у розмірі 241,13 грн, а також судові витрати.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Олександр Плясун подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, а також при неповному дослідженні всіх наявних в матеріалах справи доказів та доводів позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин та доказів, на які посилалась сторона позивача в обгрунтування своїх позовних вимог, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_2 у період з 01.10.2014 по 11.05.2017 на підставі договору-1, оскільки після розміщення повідомлення та договору-1 у в газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПpAT «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Зміст типового договору не передбачає зазначення у ньому правового статусу, на підставі якого споживач володіє, користується або розпоряджається майном, до якого за договором надаються послуги.

Більш того, у ПpAT «АК «Київводоканал» відсутні документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки законодавством не передбачено права чи обов?язку надавачів послуг вимагати i зберігати копії зазначених документів.

Також, між ПpAT «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 12 травня 2017 року було укладено письмовий договір (далі - Договір-2) на надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого надавалися послуги з 12.05.2017 року по 31.10.2020 року.

Наявність письмового договору,укладеного між позивачем та відповідачем, є тим документом, що підтверджує факт волевиявлення відповідача отримувати послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за конкретного адресою.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Враховуючи умови чинного законодавства, відсутність реєстрації відповідача за місцем надання житлово-комvнальних послуг не звільняє останнього від сплати заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за період з 01жовтня 2014 року по 31 жовтня 2020 року.

Вважає, що суд першої інстанції не надавав належну оцінку всім доказам у справі, зокрема i тим, що підтверджують наявність боргу у відповідача та факт отримання ним житлово-комунальних послуг.

Відзив на апеляційну скаргу від сторони відповідача до суду не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - Середюк О.В. підтримала доводи апеляційної скаргита просила скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «АК «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору-1. У разі відмови споживачів від отримання вказаних послуг, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК«Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в будинку АДРЕСА_1 здійснюється Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, позивач ПрАТ «АК«Київводоканал» обгрунтовував свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 отримує послуги, надані позивачем за адресою: АДРЕСА_2 . У період з 01.10.2014 року по 11.05.2017 року на підставі договору-1, оскільки після розміщення повідомлення та договору-1 у в газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПpAT «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Також між ПpAT «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 12 травня 2017 року було укладено письмовий договір (далі - договір-2) на надання послуг з централізованого постачання холодной води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого надавалися послуги з 12 травня 2017 року по 31 жовтня 2020 року.

За умовами укладених договорів ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договорів та вимог законодавства та зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2020 року та виникненням заборгованості, позивач звернувся до судупро стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 406,92 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 707,97 грн та 3 % річних у розмірі 241,13 грн.

На виконання вимог частини 4 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України судом першої інстанції в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», з якої вбачається, що інформації щодо ОСОБА_1 в Реєстрі територіальної громади м.Києва не знайдено(а.с. 26).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що відповідач є власником або співвласником квартири, або за згодою власника вона є іншою особою, яка користується квартирою та отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з яким або від імені якого укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, а тому вимоги до відповідача до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем) є недоведеними.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідає вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У справі, яка є предметом перегляду, позивач звернувся до суду із способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у стягненні заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до абзацу 6 частини третьої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (у чинній редакції на час розгляду справи у суді) плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (який втратив чинність 01 травня 2019 року) обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Подібні за змістом норми закріплено у пункті 1 частини першої, пункті 5 частини другої статті 7 чинної редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до пункту 6 частина 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIIIіндивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватисяна припущеннях.

Докази повинні бути належними, допустими, достовірними та достатніми - статті 78-80 ЦПК України.

Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, вказують на те, що подані позивачем матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження обставин, що залучений до участі у справі відповідач ОСОБА_2 зареєстрована/проживала чи є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_3 , а отже була споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у пероід з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2020 року, які надавались ПрАТ «АК «Київводоканал».

Із витребуваної судом першої інстанції інформації зЕлектронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» встановлено, що ОСОБА_3 в Реєстрі територіальної громади м.Києва не знайдено (а.с. 26).

Як передбачено частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до частини 4 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» надано роз`яснення, що оскільки право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших

осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції на підставі належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, установивши, що позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження обставин, що залучений до участі відповідач ОСОБА_2 є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що надаються ПрАТ «АК «Київводоканал»до квартири АДРЕСА_3 в період з 01 жовтня 2014 ррку по 31 жовтня 2020 року, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал»до ОСОБА_4 , оскільки саме споживачі, якими є наймач, що користується жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду відповідно до договору найму жилого приміщення, так і власник (співвласник) нерухомого майна, або інша особа, яка за згодою власника користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що між ПpAT «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 12 травня 2017 року було укладено письмовий договір (далі - Договір-2) на надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі якого надавалися послуги з 12 травня 2017 року по 31 жовтня 2020 року на правильність здійсненої судом першої інстанції юридичної оцінки доказів та установлених на їх підставі обставин справи не впливають, оскільки сам по собі факт укладення з ОСОБА_5 договору про надання послуг з централізованого постачання холодной води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) не свідчить про фактичне користування такими послугами ОСОБА_1 ,. як споживачем послуг, у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Посилання позивача на те, що у ПpAT «АК «Київводоканал» відсутні документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є підставами для скасування судового рішень, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін - частина 1 статті 12 ЦПК України.

За положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях - частина 6 статті 81 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а тому суд, з урахуванням положень частини 1 статті 13, статті 263 ЦПК України, ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки на порушення обов`язку, передбаченого статями 12, 81 ЦПК України, позивачем не доведено підстави свого позову.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не змінюють суть ухваленого у справі судового рішення про відмову в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з підстав недоведеності позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Олександра Плясуна.

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Олександра Плясуна залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: