Справа № 752/3830/23
Провадження № 2/752/1026/24
У Х В А Л А

Іменем України

27.11.2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтєк» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтєк» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.02.2023р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , постановлено її розгляд проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.05.2024р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника позивача надійшло клопотання про передачу цивільної справи №752/3830/23 до Господарського суду Запорізької області, у провадженні якого перебуває справа №908/1899/24 про банкрутство ТОВ «Алтєк».

Суд, розглянувши клопотання представника позивача, матеріали справи, з урахуванням інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, дійшов наступного висновку.

Так, у частині першій статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За приписами пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За змістом частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство

(неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У відповідності до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю в межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі №910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19.

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Так, з відкритого доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 15.08.2024р. Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтєк» (справа №908/1899/21).

Отже, оскільки Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Алтєк», яке є відповідачем у даній справі, на спірні правовідносини розповсюджується дія частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір належить до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Нормою пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19) зазначено, що захист осіб, які мають вимоги до банкрута полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанції, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. Однак не погодилася з висновками про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу в доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що дана справа відноситься до компетенції Господарського суду Запорізької області, який ухвалою від 15.08.2024 відкрив провадження у справі №908/1899/24 про банкрутство ТОВ «Алтєк», що, виходячи із правових висновків Великої Палати Верховного Суду в подібних правовідносинах, має процесуальним наслідком передання справи на розгляд належному суду.

Керуючись ст.ст. 19, 31, 260, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтєк» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу передати до Господарського суду Запорізької області, на розгляді якого перебуває справа №908/1899/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтєк» про відкриття провадження у справі про банкрутство.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 27.11.2024р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА