Справа № 161/9529/24
Провадження № 2/161/3038/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року суддя Луцького міськрайонного суду Гринь Олександр Миколайович, вивчивши позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

20 травня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про звільнення майна з-під арешту.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2011 року (справа № 2-6011/11) ухвалено стягнути солідарно з ТзОВ «Українське фінансове агентство», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МЗ-80 від 25 вересня 2008 року - 207 217,03 гривень та 200 гривень; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 227232 - CRED від 14 травня 2008 року - 83 521,92 гривень та 200 гривень; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 січня 2006 року - 11 607,84 гривень та 200 гривень; судовий збір в розмірі 1700 гривень та витрати на ІТЗ - 120 гривень. Також рішенням Луцького міськрайонного суду від 24 березня 2011 року у справі № 2-2540/11 вирішено солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке регіональне управління у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/2008/980-МК/702 від 13 серпня 2008 року - 72 836,05 гривень; по 364,18 гривень судового збору та по 60 гривень витрат на ІТЗ з кожного. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 25 листопада 2011 року у справі № 2-7529/11 вирішено солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 227232 - CRED від 14 травня 2008 року - 111 767,14 гривень; по 558,83 гривень судового збору та по 60 гривень витрат на ІТЗ з кожного.

На підставі вищевказаний судових рішень були видані виконавчі документи, які перебували на примусовому виконанні в органах ДВС.

23 листопада 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все її майно Другим відділом ДВС Луцького міського управління юстиції накладено арешт в межах виконавчих проваджень.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 Відділ ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 26 лютого2024 року повідомив, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, в межах яких винесено постанови про арешт майна боржника, зокрема:

-ВП № 24444827 по виконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ № 2-14048 від 03 листопада 2010 року про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно зі здійсненням його опису в межах суми 303 152,66 грн, яке належить ОСОБА_4 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;

-ВП № 29131840 по виконанню виконавчого листа № 2-6011/2011 виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ 06.05.2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок погашення боргу по кредитному договору № 227232-CRED від 14 травня 2008 року - 83521,92 гривень;

-ВП № 29131811 по виконанню виконавчого листа № 2-6011/2011 виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06.05.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок погашення боргу по кредитному договору № 227232-CRED від 14 травня 2008 року - 83521,92 гривень;

-ВП № 29132162 по виконанню виконавчого листа № 2-2540/11 виданого Луцьким міськрайонним судом 13 вересня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луцьке РУ заборгованість за кредитним договором № 6/2008/980-МК/702 від 13 серпня 2008 року в розмірі - 72836,05 гривень.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просить зняти арешт з її майна, який накладено постановами Відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчих проваджень № 29131840, № 29131811 та № 29132162.

Дослідивши зміст позову, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчих провадженнях, в межах яких на її майно накладено арешт, а тому вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема в постанові від 19 січня 2022 року в справі № 577/4541/20.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Враховуючи вищенаведену норму процесуального Закону, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про звільнення майна з-під арешту.

Та обставина, що виконавчі провадження, де позивач була боржником, наразі завершені не впливає на висновок суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь