Справа № 276/602/24
Провадження по справі №2/276/231/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

20.03.2023 до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 79717,76 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, який було укладено між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі позивач, АТ «ПУМБ», Банк) та ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), а саме, 19.07.2019 на підставі кредитного договору № 701 ОСОБА_1 видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 30000 грн., який в подальшому було збільшено до 50215 грн.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.03.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Представником відповідача адвокатом Григоренком А.О. подано до суду відзив на позов, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підтвердження свої заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що за вказаним Кредитним договором сплив строк позовної давності, а тому позов не підлягає задоволенню з підстав пропуску строку позовної давності. Також у відзиві зазначається, що Позивачем не надано суду доказів, що саме з цією редакцією Правил кредитування було ознайомлено Відповідача, оскільки вони за своєю природою є мінливими. У відзиві представник відповідача навів орієнтовний розрахунок судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, розмір яких становить 33500 грн.

07.05.2024 представником позивача електронною поштою надано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якому він просить прийняти до розгляду відповідь на відзив на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги банка в повному обсязі.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.03.2024 року про відкриття провадження у справі позивачу встановлено 5-денний строк з моменту отримання відзиву для надання відповіді на відзив.

Відзив на позовну заяву Позивачем отримано 25.04.2024 року, що підтверджується долученою представником відповідача Квитанцією №955342 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, перебіг строку для подання позивачем відповіді на відзив на позов почався 26.04.2024 року.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки встановлений судом строк для подання позивачем відповіді на відзив на позов сплив 01.05.2024, представником позивача відповідь на відзив на позов направлено до суду 07.05.2024 року з пропуском встановленого процесуального строку та без подання заяви про його продовження, а суд не вбачає поважних причин для його продовження з власної ініціативи, поданий представником позивача відповідь на відзив суд залишає без розгляду.

Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомлення (викликом) сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина перша, друга статті 640 ЦК України).

У відповідності до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, згідно положень статті 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Правилами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 19.07.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах. Відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та надано платіжну картку.

У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що відповідач (клієнт) просив встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, Кредитний ліміт у сумі 30000 грн.; розмір реальної річної процентної ставки складає 50,52%; розрахунковою та платіжною датою є 30 число кожного місяця; строк дії Кредитного ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО (а.с.18)

Перед підписанням заяви відповідач ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредиту (а.с.19).

Згідно п.3 підписаного 19.07.2019 року відповідачем та АТ «ПУМБ» Паспорту споживчого кредиту відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом 30000 грн., строк кредитування становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до п.4, п.5 Паспорту споживчого кредиту стандартна процентна ставка становить 41,88 % річних, реальна річна процентна ставки складає 50,52%; порядок повернення кредиту: щомісячно не пізніше настанні платіжної дати протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду. (а.с.19).

АТ «ПУМБ» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит на умовах, передбачених цим договором, відповідач кредит отримав. В подальшому, відповідно до умов кредитного договору кредитний ліміт було збільшено до 50215,00 грн. (а.с.56)

Відповідач користувався кредитними коштами позивача, знімав з кредитного рахунку кошти для власних потреб, періодично сплачував кошти в рахунок повернення отриманих кредитних коштів, але свої зобов`язання за вказаним договором у повному обсязі не виконав, в результаті чого станом на 05.07.2023 року виникла заборгованість у розмірі 79717,76 грн., з яких: 50214,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29503,16 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.57-99)

01.02.2024 АТ «ПУМБ» направлено на адресу відповідача письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі 79717,76 грн. за кредитним договором № 701 (а.с.51-55)

Зазначені обставини підтверджуються: письмовою вимогою № КНО-44.2.2/74 від 01.02.2024 на адресу відповідача щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі 79717,76 грн. (а.с.51-52); розрахунком заборгованості (а.с.57-63), банківською випискою/Особовим рахунком за період з 19.07.2019 по 01.02.2024 року (а.с.64-99).

Наявні у справі розрахунки заборгованості відповідачем в силу принципу змагальності учасників судового процесу не спростовані, факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не заперечується.

Як встановлено судом зі змісту розрахунку позивача по відсоткам за кредитом, позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом.

Суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.

Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.

Оскільки відповідач не сплатив заборгованість по основній сумі боргу та за відсотками за кредитним договором, не спростував наявність боргу по кредиту та відсотках, суд вважає позовні вимоги АТ «ПУМБ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 701 від 19.07.2019 у розмірі 79717,76 грн., з яких: 50214,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29503,16 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що позов не підлягає задоволенню з підстав пропуску строку позовної давності виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , останній систематично використовував грошові кошти з рахунку на оплату товарів та послуг та здійснював часткове погашення кредиту та відсотків у 2021-2022 роках (а.сп. 92-99).

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження направлення відповідачем банку заяв про припинення дії кредитного договору суду не надано.

Крім того, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначений карантин введеного з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року.

Разом з тим, згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Оскільки з дати укладення між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» кредитного договору № 701, якою є 19.07.2019 року, по день введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020 року, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності.

Також суд вважає безпідставними посилання представника позивача на те, що відповідачем не надано суду доказів, що саме з долученою до позову редакцією Правил кредитування було ознайомлено Відповідача.

Так, судом встановлено, що 19.07.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підписуючи вказану заяву, відповідач був ознайомлений з розміром кредитного ліміту, розміром реальної річної процентної ставки, розрахунковою та платіжною датою кредиту; строк дії Кредитного ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки відповідно до умов ДКБО, отримав платіжну картку.

Також, 19.07.2019 року відповідач ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредиту відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію з відповідним кредитним лімітом, строк кредитування становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією, визначено процентну ставку кредитування, порядок повернення кредиту, а також інші умови кредитування.

Долучена до матеріалів позовної заяви редакція Правил кредитування затверджена рішенням Правління АТ «ПУМБ» 11.06.2019, а кредитний договір № 701 між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» укладений 19.07.2019 року, що свідчить про їх актуальність на дату укладення кредитного договору.

Окрім того, факт отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не заперечується, свого контррозрахунку заборгованості на отриманих ним умовах кредиту відповідач суду не надав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , укладаючи 19.07.2019 року кредитний договір № 701, був ознайомлений з умовами кредитного договору та погодився з такими умовами.

Інші доводи сторони відповідача, наведені нею у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265, 274-282 ЦПК України, ст. 512, 514, 516, 526, 610, 611, 625, 1050, 1079, 1082 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №701 від 19.07.2019 в сумі 79717,76 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімнадцять гривень 76 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 2422,20 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 20 копійок) .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д.О.Бобер