Справа № 148/1275/24
Провадження № 22-ц/801/2446/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 рокуСправа № 148/1275/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 148/1275/24 за апеляційною скаргою адвоката Мовчана В. В. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Дамчука О. О. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено такі кредитні договори:

24 листопада 2020 року кредитний договір № 701, за яким позичальник отримав кредит у сумі 100 000 грн;

12 березня 2021 року кредитний договір № 801, за яким позичальник отримав кредит у сумі 34 500 грн.

АТ «ПУМБ» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31 березня 2024 року становить 150 108,02 грн, з яких:

по кредитному договору № 701 від 24 листопада 2020 року 97 030,90 грн, з яких: 66 908,41 грн заборгованість за кредитом; 15,73 заборгованість за процентами; 30 106,76 грн заборгованість за комісією;

по кредитному договору № 801 від 12 березня 2021 року 53 077,12 грн, з яких: 32 493,81 грн заборгованість за кредитом; 20 583,31 грн заборгованість за процентами.

Посилаючись на ці обставини, АТ «ПУМБ» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами у розмірі 150 108,02 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальному розмірі 150 108,02 грн за заявами про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб:

№ 701 від 24 листопада 2020 року у сумі 97 030,90 грн, яка складається з 66 908,41 грн заборгованість за кредитом; 15,73 заборгованість за процентами; 30 106,76 грн заборгованість за комісією;

№ 801 від 12 березня 2021 року у сумі 53 077,12 грн, яка складається з 32 493,81 грн заборгованість за кредитом; 20 583,31 грн заборгованість за відсотками.

У іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

судом установлено дійсність укладених кредитних договорів між сторонами, неналежне виконання взятих на себе позичальником зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявність у відповідача боргових зобов`язань перед позивачем;

вимога позивача в частині відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2024 року адвокат Мовчан В. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за комісією скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Голота Л. О., Копаничук С. Г.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2024 року справу призначено до розгляду на 28 листопада 2024 року о 09:00 год з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

судом першої інстанції не було досліджено усі обставини справи;

умова кредитного договору про сплату комісії є нікчемною, відтак правові наслідки для стягнення заборгованості по комісії відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача впродовж установленого апеляційним судом строку не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 24 листопада 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701, за яким позичальник отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 100 000 грн, строком на 36 місяців, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99% та процентної ставки 0,01 % річних.

24 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту.

Згідно платіжної інструкції № TR.45726301.60788.8810 від 24 листопада 2020 року АТ «ПУМБ» надало ОСОБА_1 кредитні кошти за договором № 701 у розмірі 100 000 грн.

12 березня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 8801, за яким позичальник отримав кредитну картку з встановленим лімітом у розмірі 28 541 грн, зі строком дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Умовами договору визначено, що зі спливом указаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Стандартна процентна ставка, реальна річна процента ставка складає 47,88%

12 березня 2021 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту.

З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 8801 слідує, що 12 березня 2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 28 541 грн, 16 червня 2021 року відбулось збільшення кредитного ліміту до 31 500 грн, а 22 липня 2021 року до 34 500 грн.

Згідно розрахунку АТ «ПУМБ» заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем станом на 31 березня 2024 року становить:

за кредитним договором № 701 від 24 листопада 2020 року у сумі 97 030,90 грн, з яких: 66 908,41 грн заборгованість за кредитом; 15,73 заборгованість за процентами; 30 106,76 грн заборгованість за комісією;

за кредитним договором № 801 від 12 березня 2021 року у сумі 53 077,12 грн, з яких: 32 493,81 грн заборгованість за кредитом; 20 583,31 грн заборгованість за відсотками.

31 березня 2024 року АТ «ПУМБ» пред`явило до ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/196 про погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами у загальному розмірі 150 108,02 грн.

Указана вимога залишилась без реагування.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення заборгованості по комісії за кредитним договором № 701 від 24 листопада 2020 року у розмірі 30 106,76 грн, тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (629 ЦК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи встановлено, що 24 листопада 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701, умовами якого (пункт 4) встановлено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,99%.

Згідно з розділом заяви «Графік платежів» комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 1 990 грн щомісяця. Загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором становить 71 640 грн.

Пунктом 5.7.3 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касові операції щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту.

Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписана відповідачем, відтак не може вважатись частиною договору приєднання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зроблено висновок, що:

«10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено у такій редакції:

«Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Законом України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанова Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»».

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 (провадження № 61-18751св21) зроблено висновок, що:

«у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів існування, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості встановлена пунктом 4 кредитного договору № 701 від 24 листопада 2020 року та паспортом споживчого кредитування.

Разом з тим, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину (чи окремих його умов) недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 8 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22) та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).

На указане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 30 106,76 грн.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 30 106,76 грн за обслуговування кредитної заборгованості є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та підставними, тому рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за комісією за кредитним договором № 701 від 24 листопада 2020 року у розмірі 30 106,76 грн слід скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги. У решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Отже ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже з АТ «ПУМБ» у дохід держави слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 728,90 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Мовчана В. В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості по комісії за кредитним договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 24 листопада 2020 року у розмірі 30 106,76 грн скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішенням.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по комісії за кредитним договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 24 листопада 2020 року у розмірі 30 106,76 грн відмовити.

В іншій частині рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь держави 728,90 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Людмила ГОЛОТА

Світлана КОПАНИЧУК