_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3143/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , в якій позивач просить виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді м.Одеса в особі Одеської міської ради, без надання іншого житлового приміщення та встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання рішенням законної сили, воно є підставою для Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради для зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зареєстрованого місця проживання; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 3028,00 грн.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.04.2024 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи за відсутності учасника процесу.

Представник позивача Київської районної адміністрації Одеської міської ради Клименко І.В. - до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, розгляд справи провести за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання - АДРЕСА_2 , причини неявки суду невідомі. Проте, зворотні поштові повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням в розумінні п.4 ст.128 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження. У разі відсутності такої заяви, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких письмових заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, доводи позову не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належним чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 03.06.2019 року рішенням Київського районного суду м.Одеси по справі № 520/7423/16-ц за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, було визнано квартиру АДРЕСА_1 , відумерлою спадщиною та витребувано даний об`єкт нерухомого майна з володіння ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради./а.с.12/

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.09.2021 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.06.2019 року по справі № 520/7423/16-ц залишено без змін./а.с.15/

Постановою Верховного Суду від 08.02.2023 року у справі № 520/7423/16-ц рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.06.2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30.09.2021 року залишено без змін./а.с.19/

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 07.02.2022 року за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради./а.с.9/

Згідно вимог ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.143 Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або через створені ними органи місцевого самоврядування, керує майном, що знаходиться в комунальній власності.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на житловий фонд. До виняткової компетенції органів місцевого самоврядування відносяться правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню об`єктами комунальної власності.

Відповідно до п.8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Відповідно до статті 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Згідно з Положенням про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 р. №1934-VII Київська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створена нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Київського району міста Одеси, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Київська районна адміністрація Одеської міської ради підзвітна та підконтрольна Одеській міській раді, підпорядкована міському голові та виконавчому комітету міської ради.

На підставі п.п. 2.4, 2.7 Положення, адміністрація виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду; видає ордери на службові жилі приміщення та жилі приміщення, які перебувають у власності територіальної громади міста; на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради укладає договори найму жилих приміщень та вирішує питання щодо внесення змін до договорів найму жилих приміщень та розподілу звільненого неприватизованого житла, веде квартирний та кооперативний облік громадян району, які потребують поліпшення житлових умов, веде облік осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання жилих приміщень.

Відповідно до п. 2.13. вказаного Положення до власних повноважень райадміністрації належать повноваження щодо звернення до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень.

Розпорядженням Одеського міського голови від 15.09.2021 № 816 затверджено Порядок взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств та установ Одеської міської ради з питань визнання спадщини відумерлою, яким врегульовані питання щодо визнання спадщини відумерлою, зокрема, збору, перевірки та аналізу інформації, судового захисту прав та інтересів територіальної громади м. Одеси, державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, визнані відумерлою спадщиною, їх подальшого обліку та використання

На виконання вимог вказаного Порядку, Юридичним департаментом Одеської міської ради на адресу Київської районної адміністрації Одеської міської ради листом від 16.03.2023 № 497вих. направлено копію рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.06.2019 року по справі № 520/7423/16, копію постанови Одеського апеляційного суду від 30.09.2021 року, копію постанови Верховного Суду від 08.02.2023 та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до п. 4.3. Порядку, копія рішення суду, яке набрало законної сили, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з відомостями про державну реєстрацію права власності стосовно об`єктів житлового фонду (квартир, їх частин, кімнат у гуртожитку тощо) направляються відповідній районній адміністрації Одеської міської ради із супровідним листом.

Після отримання вказаних документів районна адміністрація Одеської міської ради: забезпечує огляд відповідних об`єктів на предмет їх відповідності санітарно-гігієнічним та іншим вимогам для визначення можливості їх використання як житла; у разі безпідставного зайняття об`єкта сторонніми особами, у встановленому законодавством порядку вирішує питання щодо їх виселення; готує пропозиції Виконавчому комітету Одеської міської ради щодо подальшого розподілу об`єктів житлового фонду.

Районні адміністрації Одеської міської ради забезпечують облік об`єктів житлового фонду, визнаних відумерлою спадщиною, право власності на які зареєстровано за територіальною громадою м. Одеси.

31.01.2024 року за результатами комісійного обстеження, проведеного у складі представників сектору обліку та розподілу житлової площі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, юридичного відділу Київської районної адміністрації Одеської міської ради та із залученням голови ЖБК «Приморський-18» встановлено наступне. /а.с.29/

Квартира АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, на момент обстеження зачинена. Доступ до квартири відсутній.

Зі слів голови ЖБК «Приморський-18» ОСОБА_6 в квартирі постійно ніхто не проживає, також голова повідомила про наявність заборгованості за комунальні послуги та надала розрахунок заборгованості./а.с.31/

За інформацією Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради в квартирі АДРЕСА_1 з 22.03.2021 року зареєстровано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ./а.с.27/

02.09.2024 року представниками Київської районної адміністрації було повторно складено АКТ обстеження комунальної власності територіальної громади міста Одеси з якого вбачається, що на момент обстеження квартира закрита, мешканці відсутні, доступ до квартири відсутній., зі слів мешканців в квартирі постійно ніхто не проживає. Було залишено вимогу на ім`я відповідача про звільнення самовільно зайнятого приміщення.

Стаття 58 ЖК України визначає, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

У відповідності до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно з ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_2 самовільно зайняв житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушується право власності та інтереси територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради та унеможливлює реалізацію повноважень райадміністрації в частині здійснення функції щодо розподілу зазначеного

Статтею 1277 ЦК України та статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить до комунальної власності територіальної громади (рухоме майно - за місцем відкриття спадщини, нерухоме майно - за місцем його знаходження).

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Статтями 317,319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.86 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав всіх суб`єктів права власності.

За правилами ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві.

Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі сподіватися, що її виселення буде оцінене на предмет пропорційності у контексті відповідних принципів статті 8 Конвенції.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року в справі № 447/455/17.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є законні підстави щодо задоволення даного позову та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відповідача.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 58, 61, 109, 116 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 128, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді м.Одеса в особі Одеської міської ради, без надання іншого житлового приміщення.

Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання рішенням законної сили, воно є підставою для Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради для зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зареєстрованого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Київської районної адміністрації Одеської міської ради, , (65114, м.Одеса, вул.Ак.Корольова,9) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривен.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2024 року.

Суддя М. В. Гниличенко