Провадження № 2/761/4464/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6 535,00 грн. Заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 . Сімейне життя не склалося, почали виникати сварки і непорозуміння. Як наслідок, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07.10.2019 у справі №569/7731/19 шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, приблизно в травні 2022 року, Відповідач виїхав за межі України. Позивач зазначає, що наразі дитина перебуває на повному утриманні Позивача. Відповідач жодним чином не допомагає утримувати доньку, не приймає участі в її розвитку і вихованні. Дитина має укладену декларацію №0001-1H68-РЕА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 07.06.2021. Спільна донька сторін 28.07.2023 проходила лікування зубів в стоматології «Есте-Лайн Кідс». На лікування доньки Позивач витратила грошові кошти на загальну суму 9910,00 грн. Крім того Позивач зазначає, що перед проведенням вказаного вище лікування, дочці необхідно було зробити проби на місцеві анестетики, вартість чого становила 1 150,00 грн. Також, перед початком навчання у школі, моя донька ОСОБА_3 проходила консультацію дитячого ортопеда-травматолога та дитячого офтальмолога, на що мною було витрачено кошти в сумі 2 010,00 грн., що слугувало підставою для звернення до суду з позовом.

Провадження у справі відкрито 18.03.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в адресу суду надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження в справі, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився.

Представник трктьої особи також не з`явився в судове засідання, про день та час його проведення повідомлвся належним чином. Пояснень по суті спору подано не було.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12.05.2016 серії НОМЕР_1 яка міститься в матеріалах справи.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька Позивача та Відповідача народилася донька ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане 28.09.2016 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07.10.2019 у справі № 569/7731/19 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Позивач вказує, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, як свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи надана Відділом з питань реєстрацйії місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, ОСОБА_3 зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач також зазначає, що наразі дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач жодним чином не допомагає утримувати доньку, не приймає участі в її розвитку і вихованні, оскільки після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, приблизно в травні 2022 року, відповідач виїхав за межі України та не приймає участі у житті дитини.

Доказіів та спростування тверджень ОСОБА_1 під час розгляду справи отрмано не було.

При цьому, як свідчить довідка Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість ОСОБА_2 по аліментам на утримання дитини, які примусово стягуються з відповідача на підставі виконавчого листа № 569/10374/19, виданого Рівненським міським судом Рівненської області станом на 17.09.204 становить 96 344,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що донька ОСОБА_3 проходила лікування в ТОВ «Есте-Лайн Кідс» за адресою: вул. Народна, буд.33/1, м. Київ, 03110, що підтверджується довідкою №2/07/23 від 28.07.2023, що підтверджується відповідними чеками на загальну суму 9910,00 грн., які містяться в матеріалах справи.

Згідно з Актом надання послуг №4071 від 06.05.2023, виданого ТОВ «Діверо-Нивки», ОСОБА_3 було зроблено проби на місцеві анестетики, вартість яких становить 1 150,00 грн., що підтверджується чеком №BMAiVn4zq78 від 06.05.2023 (копія чеку наявна в матеріалах справи).

З наданого ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» Рахунку-актом №4588199 від 02.05.2023 вбачається, що дочка ОСОБА_3 проходила консультацію дитячого ортопеда-травматолога та дитячого офтальмолога на загальну суму 2 010,00 грн., що підтверджується квитанцією від 02.05.2023 яка міститься в матеріалах справи.

Загальна сума витрат на лікування дитини становила 13070,00 грн.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеної норми матеріального права, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивачем доведена наявність особливих обставин, які вимагали від позивача понесення додаткових витрат на лікування дитини, з огляду на те, що зазначені позивачем обставини не спростовано відповідачем, суд приходть до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 щодо стягненя з відповідача половини суми витраченої на лікування дитини - 6 535,00 грн.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючисьст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.141,150,185 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 .. РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 в розмірі 6 535 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. ст. 353-357 ЦПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України , у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2024 року.

Суддя: