Єдиний унікальний номер 725/1423/24
Номер провадження 2-о/725/146/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судових засідань Ватаманюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року заявник через свого представника звернулась до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилалась на те, що 12.06.2007 року між нею та Акціонерним комерційним банком «Форум» укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва (ФФБ) №3 ФФБ/31, предметом якого була передача коштів у довірче управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а саме 2-х кімнатної квартири загальною площею 72,39 кв.м. за будівельним АДРЕСА_1 , загальною вартістю 314389,77 гривень. В подальшому, 09.08.2007 року між АКВ «Форум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0050/07/25-1, предметом якого було надання кредиту в сумі 24802,00 доларів США строком по 09.08.2027 року та цього ж дня в забезпечення повернення кредитних коштів між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №0050/07/25-I/S-1, предметом якого були «майнові права на нерухомість, будівництво якої незавершено, що стане власністю іпотекодавця після завершення будівництва, а саме : квартира АДРЕСА_2 , під`їзд «2», на поверсі 6, площею 72,39 кв.м. та на підставі вказаного договору іпотеки в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження «заборона на нерухоме майно» №5458217 , а в Державний реєстр іпотек внесено запис за реєстраційним номером обтяження №5458332, типом обтяження «іпотека».

Вказувала на те, що вона виконала усі взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами та отримала у власність зазначену вище квартиру та їй видано свідоцтво про право власності на квартиру серії CAB №541254 та 03.04.2008 року Чернівецьким КОБТІ проведено державну реєстрацію права власності на квартиру із присвоєнням реєстраційного номеру майна «22781694» та видано відповідний витяг №18370616.

Окрім того, 17 березня 2008 року АКБ «Форум» було видано їй довідку, якою підтверджено внесення останньою до Фонду фінансування будівництва 314389,77 гривень, що становило 100% вартості закріпленого за нею об`єкта інвестування із зазначенням даних вищевказаної квартири, а також фіксуванням права на подальше оформлення правовстановлюючих документів. Цією ж довідкою також підтверджено відсутність взаємних претензій один до одного.

Натомість, не зважаючи на повне виконання нею взятих на себе грошових зобов`язань відомості про наявність зареєстрованого обтяження зберігаються у відповідних реєстрах, що в свою чергу чинить їй перешкоди у розпорядженні своєю власністю, при цьому АКБ «Форум» як юридична особа, припинена без правонаступництва, у зв`язку із чим, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора припинені та відсутні особи, які можуть представляти інтереси банку, в тому числі здійснювати будь-які юридично значимі дії, а тому з метою виключення із реєстрів записів про обтяження та іпотеку, які перешкоджають їй реалізовувати особисті майнові права, остання змушена звертатись до суду за захистом своїх прав із даною заявою.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила встановити фак припинення іпотеки за договором іпотеки від 09.08.2007 року №0050/07/25-І/S-1, укладеного між заявницею та АКБ «Форум»; скасувати запис про заборону відчуження предмету іпотеки та запис про іпотеку.

В судове засідання заявник не з`явилась, в її інтересах діяв представник, який направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника заінтересованої особи Національного банку України до суду надійшла заява в якій останній зазначив, що заява ОСОБА_1 не зачіпає прав та інтересів Національного банку, тому у останнього відсутні аргументи і міркування на підтримку або заперечення щодо неї.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, хоча вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити її по суті.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 12.06.2007 року між заявницею та АКБ «Форум» було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва (ФФБ) №3 ФФБ/31, предметом якого була передача коштів у довірче управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування, а саме 2-х кімнатної квартири загальною площею 72,39 кв.м. за будівельним АДРЕСА_1 , загальною вартістю 314389,77 гривень (а/с 10).

09.08.2007 року між заявницею та АКБ «Форум» було укладено кредитний договір №0050/07/25-1 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 24802 доларів США (а/с 13).

З метою забезпечення належного виконання вказаного зобов`язання за кредитним договором між вказаним банком та заявницею укладено договір іпотеки №0050/07/25-I/S-1, предметом якого були «майнові права на нерухомість, будівництво якої незавершено, що стане власністю іпотекодавця після завершення будівництва, а саме : квартира АДРЕСА_2 , під`їзд «2», на поверсі 6, площею 72,39 кв.м. (а/с 15)

На підставі вказаного договору іпотеки щодо заявниці в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження «заборона на нерухоме майно» №5458217 , а в Державний реєстр іпотек внесено запис за реєстраційним номером обтяження №5458332, типом обтяження «іпотека» (а/с 17).

Також, з матеріалів справи вбачається, що заявник отримала у власність відповідну квартиру, яка було об`єктом інвестування за вище вказаним договором фінансування будівництва та майнові права на яку були передані в іпотеку банку в рахунок забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором (а/с 19).

Окрім того, 17 березня 2008 року АКБ «Форум» в зв`язку із виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по вищевказаних договору про участь у Фонді фінансування будівництва (ФФБ) №3 ФФБ/31 від 12.06.2007 та кредитному договору №0050/07/25-1 від 09.08.2007 року було видано довідку, якою підтверджено внесення останньою до Фонду фінансування будівництва 314389,77 гривень, що становило 100% вартості закріпленого за нею об`єкта інвестування із зазначенням даних вищевказаної квартири, а також фіксуванням права на подальше оформлення правовстановлюючих документів. Цією ж довідкою також підтверджено відсутність взаємних претензій один до одного (а/с 20).

Разом з тим, незважаючи на виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, який був забезпечений іпотекою, відомості про наявність зареєстрованого обтяження продовжують існувати у відповідних державних реєстрах, у зв`язку з чим заявник зверталась як до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб так і до Національного банку України та отримала відповідь про те, що АКБ «Форум» як юридична особа, припинена без правонаступництва, у зв`язку із чим, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора припинені та відсутні особи, які можуть представляти інтереси банку, в тому числі здійснювати будь-які юридично значимі дії, а Національний банк не наділений повноваженнями стосовно надання заяв або дозволів на зняття обтяження з майна юридичних/фізичних осіб, яке перебуває в забезпеченні виконання зобов`язань перед банками України, та надання довіреностей на здійснення цих дій (а/с 21-23).

З урахуванням наведених вище обставин, слід зазначити наступне.

Так, за змістом ст. 3, абз. 1 ч. 14 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

У відповідності до вимог ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном.

З урахуванням встановлених обставин у цій справі, зокрема факту виконання заявницею взятих на себе зобов`язань за основним зобов`язанням, яке було забезпечений іпотекою, положень ст. 609 ЦК України в контексті факту ліквідації АКБ «Форум», існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором, та внаслідок цього припинення права іпотеки за договором іпотеки від 09.08.2007 року №0050/07/25-I/S-1.

Верховний суд у постанові від 13.09.2023 року у справі №295/7291/20 у подібних правовідносинах сформував наступну правову позицію.

Так, тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить:законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

Суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації) та констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України).

Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

У справі, що переглядається, за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, касаційний суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки.

Касаційний суд акцентує увагу, що ця постанова Верховного Суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Заявник вказувала на те, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для безперешкодної реалізації правомочностей власника, можливість розпоряджатись належним їй майном.

Враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заявниці, а тому дана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 09 серпня 2007 року №0050/07/25-І/S-1, укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступник ПАТ «Банк «Форум»).

Скасувати запис про заборону відчуження на нерухоме майно від 09 серпня 2017 року №5458217 та запис про іпотеку від 09 серпня 2007 року №5458332 щодо об`єкту обтяження, а саме квартири АДРЕСА_2 , під`їзд «2», на поверсі 6 (шість).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна