Справа № 128/4260/24
УХВАЛА

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

присяжних Костюк О.П., Підкалюка П.П.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.

та учасників справи:

представника заявника ОСОБА_1 ,

особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_2 ,

заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення від повноважень опікуна та подання про призначення опікуна,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та поданням, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 (справа № 2-0-3/11) визнаний недієздатним. ОСОБА_3 рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 (справа № 2-0-3/11) призначений опікуном недієздатного сина ОСОБА_2 . Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_3 просить звільнити його від повноважень опікуна у зв?язку з погіршенням стану здоров?я. Відповідно до довідки КНП «ЦПМСД №5» від 20.05.2024, ОСОБА_3 рекомендується обмеження фізичного навантаження, стресів та переохолодження. Згідно з медичною випискою КНП «Подільський регіональний центр онкології» Вінницької обласної ради від 12.08.2024, ОСОБА_3 встановлено діагноз: злоякісне новоутворення верхньої долі бронха або легені III клінічної групи. ОСОБА_4 є чоловіком сестри ОСОБА_2 . ОСОБА_5 мати ОСОБА_2 , згідно з поданою заявою, не заперечує щодо призначення зятя опікуном сина, зазначивши, що за віком та станом здоров`я не може здійснювати належний догляд за сином. Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_6 не заперечує щодо призначення чоловіка опікуном брата, тому що вона за станом здоров`я не може здійснювати догляд за братом, пересувається за допомогою ходунків. При розгляді звернення органом опіки та піклування не встановлено обставин, які відповідно до норм чинного законодавства унеможливлюють призначення ОСОБА_4 опікуном, а також обставин, які вказують на те, що поведінка ОСОБА_4 суперечить інтересам ОСОБА_2 . Тому просить звільнити ОСОБА_3 від повноважень опікуна ОСОБА_2 , який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 (справа № 2-0-3/11) визнаний недієздатним; призначити ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_2 .

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ухвалою від 30.10.2024 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні 26.11.2024 представник заявника виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 (справа № 2-0-3/11) визнаний недієздатним. ОСОБА_3 рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 (справа № 2-0-3/11) призначений опікуном недієздатного сина ОСОБА_2 . Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_3 просить звільнити його від повноважень опікуна у зв?язку з погіршенням стану здоров?я. На підтвердження стану здоров`я ОСОБА_3 надано відповідні довідки. ОСОБА_4 , який звернувся із заявою про призначення його опікуном, є чоловіком сестри недієздатного ОСОБА_2 . Матір недієздатної особи ОСОБА_5 подала заяву про те, що вона не заперечує з приводу призначення опікуном ОСОБА_2 ОСОБА_4 , за станом здоров`я не може здійснювати належний догляд за сином. Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_6 також звернулася із заявою, у якій зазначила, що не заперечує з приводу призначення її чоловіка опікуном ОСОБА_2 , за станом здоров`я вона не може здійснювати догляд за братом, пересувається за допомогою ходунків. Також були перевірені умови проживання даної родини та було встановлено, що умови проживання задовільні. Протипоказання для призначення ОСОБА_4 опікуном недієздатного відсутні. ОСОБА_4 з правами та обов`язками опікунів ознайомлений. Органом опіки та піклування не встановлено обставин, які унеможливлюють призначення ОСОБА_4 опікуном недієздатного ОСОБА_2 . Тому просять звільнити ОСОБА_3 від повноважень опікуна ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_2 . Вважає, що рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 на даний час є чинним, у ньому не встановлений строк його дії.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні 26.11.2024 зазначив, що не може здійснювати обов`язки опікуна, оскільки хворіє, тому просить звільнити його від обов`язків опікуна недієздатного ОСОБА_3 . Іншого рішення, крім рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011, про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення його опікуном ОСОБА_3 немає.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні 26.11.2024 зазначив, що бажає бути опікуном ОСОБА_2 , оскільки його дружина не може здійснювати обов`язки опікуна через стан здоров`я, а інші особи, які б могли здійснювати обов`язки опікуна недієздатного ОСОБА_2 , відсутні, тому просить призначити його опікуном ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи № 128/4260/24 та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 12.04.2011 визнав ОСОБА_2 недієздатним та призначив його опікуном ОСОБА_3 , що підтверджується копією такого рішення (а.с. 8).

У заяві від 11.06.2024, адресованої виконавчому комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, ОСОБА_3 просить звільнити його від повноважень опікуна недієздатного сина ОСОБА_2 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що підтверджується копією такої заяви (а.с. 7).

Заявою від 11.06.2024, адресованою виконавчому комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, ОСОБА_4 просить підготувати подання до Вінницького районного суду Вінницької області про доцільність призначення його опікуном ОСОБА_2 , який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 визнаний недієздатним, що підтверджується копією такої заяви (а.с. 6).

З копії довідки серії 2-18 АЄ №144208 від 12.07.1995 убачається, що ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності з дитинства безтерміново (а.с. 10).

Згідно з довідкою КНП «ЦПМСД №5 м. Вінниця» від 20.05.2024, виданою ОСОБА_3 , за станом здоров`я рекомендується обмеження фізичного навантаження, стресів, переохолодження (а.с. 16).

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10297/638 від 29.07.2024, у ОСОБА_3 встановлено основний діагноз злоякісне новоутворення верхньої долі бронха або легені (а.с. 17-18).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 31.07.1991 батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 19).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 21.08.1986 батьками ОСОБА_7 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 20).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 02.12.1994 убачається, що 02.12.1994 зареєстрували шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (після укладення шлюбу ОСОБА_8 ) (а.с. 21).

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.04.2024, ОСОБА_4 соматично здоровий (а.с. 25).

Відповідно до довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, №2308 від 24.04.2024, у ОСОБА_4 відсутні протипоказання для виконання обов`язків, пов`язаних з опікою та піклуванням (а.с. 26).

З копії посвідчення № НОМЕР_4 убачається, що диякон ОСОБА_4 є кліриком Вінницько-Тульчинської єпархії УПЦ (а.с. 29).

Згідно з копією заяви ОСОБА_5 , остання не заперечує щодо того, щоб її зять ОСОБА_4 був опікуном її сина ОСОБА_2 , оскільки вона не має змоги здійснювати належний догляд за ним у зв`язку зі станом здоров`я (а.с. 30).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.06.2024, ОСОБА_5 рекомендовано уникати стресів, негативних емоцій та думок, які віддзеркалюють стан імунної системи та призводять до її дисбалансу (а.с. 33).

Згідно з копією заяви ОСОБА_6 , остання не заперечує щодо того, щоб її чоловік ОСОБА_4 був опікуном її сина ОСОБА_2 , оскільки вона не має змоги здійснювати належний догляд за ним у зв`язку зі станом здоров`я; 01.12.2023 її було прооперовано; на даний час вона пересувається за допомогою ходунків (а.с. 34).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.06.2024, ОСОБА_6 рекомендовано уникати значних фізичних навантажень (а.с. 37).

Згідно з копією акту обстеження побутових умов проживання особи, яка потребує опіки, від 21.06.2024, разом із ОСОБА_2 проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 проживає в приватному будинку зі всіма комунальними вигодами разом із членами родини; в будинку наявні всі необхідні умови для комфортного проживання; ОСОБА_2 забезпечений всім необхідним, отримує належний догляд; умови проживання задовільні (а.с. 40).

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 20.11.2024, у ОСОБА_3 виявлено такі діагнози: «С34.1 Злоякісне новоутворення верхньої долі бронха або легені», «І25.11 Атеросклеротична хвороба серця нативних вінцевих артерій» (а.с. 87)

З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.11.2024 убачається, що у ОСОБА_5 виявлено такі діагнози: «М54.02 Панікуліт, що уражає ділянку шиї та спини, шийний відділ», «І67.8 Інші уточнені цереброваскулярні хвороби», «І25.0 Атеросклеротична серцевосудинна хвороба», «І11.9 Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності» (а.с. 89).

Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.11.2024, у ОСОБА_6 виявлений такий діагноз: «М79.46 Гіпертрофія (піднадколінкового) жирового тіла, гомілка»; рекомендовано уникати значних фізичних навантажень (а.с. 90).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32 Конституції України).

У статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

У відповідних положеннях підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

В частині першій статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоч за станом здоров`я недієздатні особи неспроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

У статті 55 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою.

Згідно із ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07.04.2022 у справі № 712/10043/20).

Установлено, що Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 12.04.2011 визнав ОСОБА_2 недієздатним та призначив його опікуном ОСОБА_3 .

Глава 2 «Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності» Розділу IV ЦПК України в редакції від 18.03.2004, що діяла на час ухвалення судового рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним, не містила вказівки про обмеження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Змінами, внесеними до Цивільного процесуального законодавства Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, які набрали законної сили 15.12.2017, в імперативному порядку був унормований максимальний строк дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною шляхом встановлення обмеження строку його дії двома роками. А відтак такими змінами, вочевидь, покращується стан осіб, яких у судовому порядку визнано недієздатними, позаяк з 15.12.2017 їм гарантується державою перегляд такого судового рішення кожні два роки, а не закріплює за такими особами статус недієздатної на невизначений строк, як це було за дії Цивільного процесуального законодавства України в редакції, яка діяла до 15.12.2017.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Європейський суд неодноразово вказував та не, що якщо особа за рішенням суду визнається недієздатною на невизначений термін, тобто національне законодавство не передбачає відповідних гарантій того, що питання поновлення цивільної дієздатності переглядатимуться судами з певною регулярною періодичністю, це становить серйозне втручання у приватне життя такої особи.

У рішенні від 30.05.2013 (справа «Наталія Михайленко проти України» № 49069/11) Європейський суд з прав людини зазначив, що право звертатися до суду щодо перегляду рішення про визнання недієздатності є одним із найважливіших прав для відповідних осіб, адже в разі ініціювання такої процедури вона буде вирішальною для всіх прав і свобод, на які впливає визнання недієздатності. У цій справі не було доведено, що відповідні державні органи здійснювали ефективний нагляд за ситуацією заявниці, включаючи виконання обов`язків її опікуном, або що вони вживали необхідних заходів для захисту її інтересів (§§ 29, 37, 39).

Питання доступу до суду недієздатних осіб також розглядалось Конституційним Судом України. У конституційному поданні Уповноважений Верховної Ради України з прав людини вказував, що положення частини першої статті 39, частини першої статті 207, частини першої статті 240, частини четвертої статті 241 ЦПК України не відповідають Конституції України. На їх підставі можливе прийняття судом рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заснованого лише на висновку судово-психіатричної експертизи, без надання цій особі, навіть якщо її участь у судовому засіданні не несе загрози її здоров`ю чи здоров`ю інших осіб, можливості висловити свою позицію особисто або через обраного представника. Також, у разі наявності висновку судово-психіатричної експертизи про нездатність фізичної особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може не викликати таку особу в судове засідання, тобто не повідомити її про розгляд справи щодо визнання її недієздатною. Вказані положення ЦПК України не передбачають права фізичної особи, визнаної судом недієздатною, оскаржити судове рішення про визнання її недієздатною у випадку, коли суд першої інстанції не повідомив її про розгляд справи і, таким чином, не надав їй можливості особисто або через обраного нею представника висловити свою власну позицію по суті. Крім того, відсутня законодавчо закріплена вимога обов`язкового періодичного перегляду судового рішення про визнання фізичної соби недієздатною або обов`язкового зазначення строку дії такого рішення. А положення частини першої статті 42, частини четвертої статті 241 ЦПК унеможливлюють звернення недієздатної особи безпосередньо до суду із заявою про поновлення її дієздатності, що суперечить статті 55 Конституції України.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1 та 3 Конституції України).

Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Важливим елементом держави є захист особистих немайнових та майнових прав осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Законом закріплена особлива форма державної турботи про нужденних осіб, які потребують сторонньої допомоги.

Оскільки положення частини шостої статті 300 ЦПК України в чинній на даний час редакції є більш сприятливими для ОСОБА_2 , ніж положення ст. 241 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення про визнання особи недієздатною, суд вважає, що застосуванню щодо визначення строку дії рішення про визнання особи недієздатною у даному випадку підлягає частина шоста статті 300 ЦПК України в редакції, що діє на даний час. У протилежному випадку встановлений статус ОСОБА_2 як недієздатного на невизначений строк становить серйозне втручання у приватне життя такої особи.

Таким чином, суд вважає, що строк дії рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.04.2011 про визнання ОСОБА_2 недієздатним закінчився.

Відтак, відсутня необхідність про звільнення від обов`язків опікуна недієздатної особи, оскільки недієздатність ОСОБА_2 не підтверджена на даний час, а також відсутня можливість призначення опікуна з цих же підстав.

Таким чином, заяву виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення від повноважень опікуна та подання про призначення опікунаслід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 260, 261, 300 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування, в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільнення від повноважень опікуна та подання про призначення опікуна залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2024.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА

Присяжні Оксана КОСТЮК

Петро ПІДКАЛЮК