Справа № 640/229/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Демченко С. В.,

секретар судового засідання - Кошова О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач - ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

27 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати виконавчий лист № 640/229/15-ц, виданий 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ОСОБА_3 , заборгованості за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702, 04 грн, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що у провадженні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 51285079 з примусового виконання виконавчого листа № 640/229/15-ц, виданого 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ОСОБА_3 , заборгованості за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702, 04 грн. На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг» на ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 51285079, яке перебуває на виконанні у Київському ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CL- 700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702,04 грн. 18 березня 2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали угоду про врегулювання боргу до договору поруки № SR 700/1594/2008 від 21 березня 2008 року. Уклавши вказану угоду, сторони встановили, що, незважаючи на інші положення кредитного договору, сторони домовились вважати, що зобов`язання за кредитним договором, договором поруки та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2015 року у справі № 640/229/15-ц, виконані у повному обсязі. Вказані обставини свідчать про те, що вищезазначений виконавчий документ є таким, що не підлягає виконанню.

28 жовтня 2024 року на адресу суду від старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калініченка В. В. надійшли заперечення щодо заяви ОСОБА_1 , в яких просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 51285079 з примусового виконання виконавчого листа № 640/229/15-ц, виданого 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ОСОБА_3 , заборгованості за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702, 04 грн, боржник ОСОБА_1 не сплатила у повному обсязі розмір заборгованості.

18 листопада 2024 року на адресу суду від представника заявника адвоката Ящук Н. А. надійшло клопотання про долучення додаткових пояснень, в яких зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали угоду про врегулювання боргу до договору поруки № SR 700/1594/2008 від 21 березня 2008 року. Укладенням цієї угоди сторони домовилися вважати, що зобов`язання за кредитним договором, договором поруки та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2015 року у справі № 640/229/15-ц виконані у повному обсязі. Таким чином, поручитель ОСОБА_1 добровільно виконала зобов`язання за кредитним договором поза межами виконавчого провадження, про що свідчить укладення зазначеної угоди. Вказані обставини свідчать про те, що виконавчий лист № 640/229/15-ц, виданий 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ОСОБА_3 , заборгованості за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702, 04 грн є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2024 року визнано обов`язковою явку боржника ОСОБА_1 , заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , представника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувача ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 29 листопада 2024 року.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України судом не здійснювалося.

Суд, вивчивши заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702,04 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16880,33 дол. США, що еквівалентно 452387,24 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 907,28 доларів США, що еквівалентно 24314,80 грн, пені у розмірі 100000 грн, судовий збір у розмірі по 1827,00 грн з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 лютого 2016 року рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року залишено без змін.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2015 року набрало законної сили 03 лютого 2016 року.

31 травня 2016 року державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Манерко Д. Д. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 51285079 з примусового виконання виконавчого листа № 640/229/15-ц, виданого 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702, 04 грн.

На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг» на ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 51285079 з примусового виконання виконавчого листа № 640/229/15-ц, виданого 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова.

18 березня 2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено угоду про врегулювання боргу до договору поруки № SR 700/1594/2008 від 21 березня 2008 року.

У п. 2.2.1 Угоди сторони погодили, що, незважаючи на інші положення кредитного договору, сторони домовились вважати, що зобов`язання за кредитним договором та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2015 року по справі № 640/229/15-ц виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Заявник, обґрунтовуючи наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що поручитель ОСОБА_1 добровільно виконала зобов`язання за кредитним договором поза межами виконавчого провадження, про що свідчить укладення угоди про врегулювання боргу до договору поруки № SR 700/1594/2008 від 21 березня 2008 року.

З досліджених судом доказів вбачається, що сторони уклали угоду про врегулювання боргу до договору поруки № SR 700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у період, коли виконавче провадження № 51285079 з примусового виконання виконавчого листа № 640/229/15-ц, виданого 12 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ОСОБА_3 , заборгованості за кредитним договором № СL-700/1594/2008 від 21 березня 2008 року у розмірі 576702, 04 грн, було відкрите та перебувало на виконанні у відділі ДВС.

У разі якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання і виконавче провадження відкрите, після чого боржником сплачено заборгованість на користь стягувача, підставою закінчення виконавчого провадження є повне фактичне виконання судового рішення (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у такому разі відсутні.

Відповідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється, внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

При цьому, суд зауважує, що матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є виконання зобов`язання, прощення боргу кредитором поза межами виконавчого провадження у зв`язку з чим у боржника буде відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

Суд враховує, що у разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням чи прощення боргу відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа, та на підставі вказаної заяви виконавець приймає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З аналізу викладеного вбачається, що ОСОБА_3 , як стягувач у виконавчому провадженні, вправі скористатися передбаченими нормами Закону України Про виконавче провадження можливостями для припинення з його ініціативи примусового стягнення на його користь.

Суд зазначає, що закінчення виконавчого провадження, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, який правомірно видано, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в розумінні частини 2 статті 432 ЦПК України.

Також, суд враховує, що наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, на законодавчому рівні чітко визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

З огляду на те, що рішення суду, на примусове виконання якого видані виконавчі листи, є чинним, а урегулювання між сторонами питання щодо заборгованості за судовим рішенням здійснено в межах виконавчого провадження, тому суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню.

Суд зауважує, що заявниця вже зверталася до суду з аналогічною заявою, у задоволенні якої судом було відмовлено. Вказане рішення суду заявницею оскаржено не було. При цьому будь-яких нових підстав для повторно звернення з такою ж самою заявою, заявницею не наведено.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 431, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач - ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений та підписаний без проголошення 29 листопада 2024 року.

Суддя С.В. Демченко