ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"21" травня 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А. ,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Київського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення страхової виплати.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 23.04.2024 позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення страхової виплати задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхову виплату згідно договору страхування №DNHEHI-208K07P від 20.09.2020 у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

28.04.2024 електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Марченко Сергія Олеговича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

29.04.2024 електронним шляхом до суду надійшла заява представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - адвоката Шиліна В.А., відповідно до якої представник відповідача просить суд відмовити позивачці у задоволенні стягнення з відповідача судових витрат правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень, або зменшити стягнення до 500,00 гривень з тих підстав, що відсутні у ПРАТ СК ВУСО докази про таки витрати, акт приймання передачі №1 від 12 жовтня 2021 року, як Додаток до договору № 08/07/21, який вказаний у позовній заяві до ПРАТ СК не надходив (зокрема відсутній і у переліку додатків до позовної заяви). Також у відповідача відсутні вказані документи та обґрунтування стягнення. Таким чином, вважає, що якщо в матеріалах справи є докази про обґрунтування судових витрат, зокрема акт приймання передачі №1 від 12 жовтня 2021 року, як Додаток до договору № 08/07/21, який вказаний у позовній заяві, то суд не має приймати його до уваги так як представниками позивачки не виконані вимоги процесуального закону про надсилання учасникам провадження доказів щодо судових витрат.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Згідно із статтею 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов наступного висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI)договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) зроблено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду з позовною заявою, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Саламаха В. на виконання п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначив, що судові витрати, понесені позивачем, наразі складають суму судового збору 908,00 гривень відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та витрати на професійну правничу допомогу становлять в розмірі 5 000,00 ( п`ять тисяч) гривень, що підтверджується актом приймання передачі №1 від 12 жовтня 2021 року, що є додатком до Договору № 08/07/21 про надання правової (професійно правничої) допомоги адвокатом. Загальна сума понесених витрат становить 5908,00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот вісім) гривень.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Саламахою В.Р. надано суду наступні докази:

- ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1073144 від 26.10.2021;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002388 на ім`я ОСОБА_2 ;

-договір №08/07/21 про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом від 08.07.2021, укладений між адвокатом Саламахою В.Р. та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову (професійну правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Пунктом 4 Договору визначено, що розмір гонорару адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього договору. Перед виконанням зобов`язань, передбачених цим договором адвокатом, клієнт оплачує аванс, в розмірі визначений за домовленістю сторін.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів, рахунків, квитанцій тощо).

Відповідно до висновків, викладених у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Натомість, представником позивачки до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано жодних документів, пов`язаних із наданням правової допомоги позивачці ОСОБА_1 , оформлені у встановленому законом порядку, а вказано, що у позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Як вище зазначалося, із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Саламахою В.Р., надано до позовної заяви ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1073144 від 26.10.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002388 на ім`я ОСОБА_2 ; договір №08/07/21 про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом від 08.07.2021.

В матеріалах справи відсутній акт приймання передачі №1 від 12 жовтня 2021 року, що є додатком до Договору № 08/07/21 про надання правової (професійно правничої) допомоги адвокатом, на який посилається представник позивачки.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене, заява про стягнення ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 137, 270 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Марченко Сергія Олеговича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №953/21265/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення страхової виплати.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», , адреса: м.Київ, вул. Казимира Малевича,31.

третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,, юридична адреса: 01001, м.Київ, вул. Грушевського,1Д.

Суддя - С.М. Лисиченко