ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 613/2025/23

провадження № 22-ц/818/2508/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Харківобленерго»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року ухвалене у складі судді Шалімова Д.В.,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договорів недійсними, в якому просив визнати недійсними укладені між АТ «Харківобленерго» та ОСОБА_1 договори про надання послуг з розподілу електричної енергії та про надання послуг комерційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 ,

В обґрунтування позову зазначав, що він є співвласником домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в жилому домі якого постійно живуть люди, та який оснащений системою електропроводки, прокладеної відповідно до ДБН В.2.5-23:2010, ДБН В.2.5-27. Даний жилий дім живиться електричною енергією від ПЛ - 0,4кВ джерело живлення електроустановка ТП - 70, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В даному домоволодінні відсутні: електроустановка, учасники ринку електричної енергії, об`єкт споживача, споживач електричної енергії, точка комерційного обліку електричної енергії. До Реєстру споживачів приватної юридичної особи з назвою АТ «Харківобленерго» включено персональні дані ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 . Основним видом економічної діяльності відповідача, згідно до відомостей що містяться в ЄДР, є за кодом КВЕД 35.13 Розподілення електроенергії, отже дана юридична особа є оператором системи розподілу та учасником ринку електричної енергії. В Постанові НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» постановлено: п. 4 Операторам систем розподілу (далі ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі по тексту ПРРЕЕ) передбачено: 2.1.2. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі] електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Отже, істотною умовою для укладання договору про надання послуги з розподілу електричної енергії є наявність у споживача електроустановки, приєднаної до електричної мережі на території діяльності оператора системи. Представниками відповідача на електропроводці жилого дому по вул. Івченко в м. Богодухів, власником якого є позивач, було улаштовано вузол комерційного обліку електричної енергії у вигляді засобу комерційного обліку (далі по тексту ЗКО] за відсутності електроустановки, учасників ринку електричної енергії, споживачів електричної енергії та будь-яких дозвільних документів, що свідчить про незаконність улаштування вказаного вузла комерційного обліку електричної енергії. Працівниками відповідача був улаштований вузол комерційного обліку електричної енергії шляхом встановлення засобу комерційного обліку на електропроводці жилого дому позивача, в якому постійно живуть люди, за відсутності електроустановки, учасників ринку електричної енергії, споживача електричної енергії, комерсантів, з метою отримання неправомірної вигоди, та щомісячно відповідач здійснює зняття показів цього засобу комерційного обліку для здійснення нарахувань за послуги розподілу та постачання електричної енергії - виконує функцію постачальника послуг комерційного обліку (ППКО), виконання якої передбачено п. 2.1.5. ККОЕЕ виключно на договірних засадах. Відповідач здійснює нечесну підприємницьку практику, шляхом введення його в оману, яка є агресивною, оскільки відповідач неодноразово погрожував йому у разі невиконання цивільноправових зобов`язань за договорами припинити електропостачання до його жилого дому. Відсутність електроустановки та підстав для улаштування вузла обліку та інших засобів комерційного обліку електричної енергії в його будинку, свідчить про відсутність підстав для укладання з відповідачем АТ «Харківобленерго» Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та Договору про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, тобто відсутність істотної умови для укладання вищевказаних договорів та наявність ознак нечесної підприємницької практики з боку відповідача є підставами для визнання вказаних вище договорів недійсними з моменту укладання. У нього відсутній статус «учасник ринку електричної енергії», оскільки він не проводить діяльність на ринку електричної енергії, та не проходив реєстрацію як учасник ринку електричної енергії. У нього відсутній статус «Споживач електричної енергії», оскільки згідно до Правил улаштування електроустановок, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.07.2017 № 476 (далі по тексту ПУЕ): Екземпляри вказаних договорів йому відповідачем не надавалися та знаходяться у відповідача. Він надсилав відповідачу запит на інформацію, в якому було запитано документи, оформлення яких передбачено Кодексом комерційного обліку електричної енергії, які відповідач мав оформити під час улаштування вузла комерційного обліку електричної енергії за адресою жилого дому за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідачем було відмовлено у наданні запитуваних документів.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту недійсності договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, а позовна вимога про визнання недійсним договору про надання послуг комерційного обліку електричної енергії не містить доказів щодо його укладання, тобто позивач, на виконання свого процесуального обовязку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено у відношенні суб?єкту зі схожою назвою АТ «Харківобленерго», а не у відношенні юридичної особи АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Апелянт зазначив, що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин норми Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.07.2017 №476. Також суд ухилився від встановлення обставини про те, що за адресою АДРЕСА_1 розташований жилий будинок, оснащений системою електропроводки, прокладеної шляхом замонолічування в будівельну конструкцію в борознах стін, перегородок відповідно до вимог ДБН В.25-23:2010 « Проектування електрообладнання об?єктів цивільного призначення», в якому постійно живуть люди. Суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання про залучення до матеріалів справи копію відповіді на запит до КП «Богодухівське БТІ» де повідомляється, що в матеріалах технічної інвентаризації на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 інформація щодо електроустановок відсутня. Відсутня електроустановка, відсутній об?єкт електрифікації, споживач електричної енергії, учасник ринку електричної енергії, який проводить свою діяльність на ринку електричної енергії, приймаючи участь у торгах та аукціонах із закупівлі електричної енергії. Вимога суду щодо витребування письмових доказів відповідачем не була виконана, письмові докази, на підставі яких улаштовано вузол комерційного обліку електричної енергії та надаються послуги позивачу за адресою АДРЕСА_1 суду надані не були. Таким чином електроустановка, яка є істотною умовою для укладання договору про надання послуг електричної енергії в жилому домі за адресою АДРЕСА_1 відсутня, а вузол комерційного обліку електричної енергії улаштований у зазначеному будинку безпідставно за відсутності електроустановки. Суд належноїоцінки встановленим у справі обставинам не надав та дійшов помилквого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

18.07.2024 до суду апеляційної інстанції від АТ «Харківобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії технічного паспорта на садибний ( індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , власниками даного будинку є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Договір 26084 про користування електричною енергією було укладено між ОСОБА_1 та Богодухівський РВЕ 11 червня 2015 року, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до копії заяви приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, ОСОБА_1 07 грудня 2018 року під особистий підпис було повідомлено про припинення діяльності постачальника АТ « Харківобленерго» та приєднання споживача з 01 січня 2019 року до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ « Харківенергозбут» ( на умовах договору про користування електричною енергією) за особовим рахунком № НОМЕР_1 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

Згідно змісту типового Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між АТ «Харківобленерго» (Оператор системи), який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (постанова НКРЕКП від 16.11.2018 № 1446), в особі начальника відповідного району з розподілу електроенергії, та Споживачем, та який розміщено на офіційному сайті АТ «Харківобленерго» https://oblenergo.kharkov.ua у розділі «Розподіл електричної енергії», наданого представником відповідача на виконання ухвали Богодухівського районного суду Харківської області про витребування доказів, договір укладається у паперовій формі на вимогу (письмову) Споживача.

Згідно змісту довідки абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 04.12.2023, в період з 31.12.2018 по 31.10.2023 за вказаною адресою Богодухівським РРЕ надавались послуги, а саме : контрольний обхід та планове зняття та заміна лічильника ( акт №2268 заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі від 30 грудня 2022 року) . Послуги які було отримано ОСОБА_1 , відповідно наказу АТ « Харківобленерго» №529 від 31 жовтня 2023 року « Про затвердження переліку видів послуг комерційного обліку електричної енергії», відносяться до послуг комерційного обліку електричної енергії, що надаються АТ «Харківобленерго» за рахунок тарифу на послуги з розподілу електричної енергії. Крім того, даним абонентом здійснювалося споживання електроенергії, борг відсутній.

ОСОБА_1 17 вересня 2023 року звернувся до АТ « Харківобленерго» із запитом на інформацію, при цьому в даних запитах останній не просив припинити розподіл електричної енергії на його домоволодіння.

На дані запити АТ « Харківобленерго» було надано роз`яснення, згідно змісту якого відповідно до до п. 2.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійсню є державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (дал. - Договір) є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно, Товариство не може спростовувати надану заявником інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСР надає послугу з розподілу електричної енергії ОСОБА_1 , тобто особі, що має статус «споживач електричної енергії» (далі - Споживач). Струмоприймачі у складі електроустановки Споживача за вищевказаною адресою споживають електричну енергію, про що свідчать покази лічильника електричної енергії, як законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки. Повідомлено, що припинення договірних відносин з Товариством можливе за власним бажанням (волевиявленням) Споживача шляхом надання письмового звернення (щодо розірвання Договору) від свого імені. На адресу Товариства надсилаються письмові звернення від невстановлених осіб (за невідомою формою організації під назвою Род Овод), які стверджують, що за адресою: пров. Робітничий, буд. 17. м. Богодухів, Харківська область, відсутні будь-які споживачі електричної енергії, у т.ч. Споживач. У разі підтвердження або спростуванні факту існування Споживача, інформацію, отриману ОСР в ході спілкування, буде враховано при прийнятті рішень щодо пролонгації або припинення договірних відносин відповідно до розділу 11 чинного (на цей час) Договору між ОСР та особою , що має ознаку Овод та є споживачем електричної енергії у розумінні чинного законодавства за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 подано до матеріалів справи висновок експертного дослідження від 17 листопада 2023 року № 14, виконаний Європейською поліцейською асоціацією України, відповідно до якого: відсутня електроустановка у жилому домі, який знаходиться у АДРЕСА_1 , оснащений системою електропроводки, прокладеної відповідно до ДБН В.2.5-23:2010, ДБН В.2.5-27; відсутні підстави для улаштування вузла обліку та інших засобів комерційного обліку електричної енергії в жилому домі, який знаходиться у АДРЕСА_1 , за відсутності електроустановки .

Також до матеріалів справи надано копію акту про встановлення факту відсутності електроустановки, електроприймачів, споживачів електричної енергії, об`єкта споживача, учасників ринку електричної енергії, точки комерційного обліку за адресою: житла Родової Общини «Род Овод», в якому постійно живуть люди: Харківська область м. Богодухів пров. Робітничий, жилий дім за №17 від 25 квітня 2023 року, в якому встановлено факт відсутності електроустановки, електроприймачів, споживачів електричної енергії, об`єкта споживача, учасників ринку електричної енергії, точки комерційного обліку за адресою житла Родової общини «Род Овод», в якому постійно живуть люди, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Акт підписано Главою Родової общини «Род Овод» Андрієм та Главами родових общин «Род Крачко», «Род Овод» та «Род Дейнеко».

Крім того, ОСОБА_1 надано копію Сповіщення про відхилення оферти та про вилучення відомостей з Реєстру споживачів послуг від 17 серпня 2023 року, поданого від імені глави родової общини « Род Овод» мужчина з іменем Андрій, адресованого ОСОБА_3 , АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут», у якому, з посиланням на акт від 25 квітня 2023 року, зазначено про те, що при проведенні 25 квітня 2023 року обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено відсутність електроустановки, електроприймачів, споживачів електричної енергії, об`єкта споживача, учасників ринку електричної енергії, точки комерційного обліку електричної енергії. Вказано, що за таких обставин є кримінальним злочином, шахрайством реєстрація за адресою домоволодіння, в якому постійно живуть люди, ЕІС-точки комерційного обліку, та внесення Оператором системи до Реєстру споживачів електричної енергії інформації про адресу, за якою знахлодиться домоволодіння. А також використання цієї інформації в рекламних буклетах під назвою «Рахунок за електроенергію…». Примушування мужчин і женчин до виконання зобов`язань за публічними договорами шляхом введення людину в оману, поєднане з погрозами насильства ( у разі припинення живлення ресурсом електричною енергією домоволодіння людини) є кримінальним злочином.

Відповідно до копії рахунків фактури №9136046_551_ПП150 та №9136046_551_ПП157 від 28 грудня 2022 року , ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Богодухівського РЕМ за відключення вводів від опори ПЛ без застосування автовишки ( за зверненням) за адресою: АДРЕСА_1 1603,74 грн. та за підключення відгалужень від опори без застосування автовишки ( за зверненням) за адресою: АДРЕСА_1 1 757,18 грн., проте перелік платних робіт, що було проведено за вищевказаною адресою на відносяться до Переліку послуг, пов`язаних із забезпеченням комерційного обліку електричної енергії, що надаються АТ « Харківобленерго» за рахунок та ініціативою замовників на території здійснення ліцензованої діяльності і оператора системи розподілу, тобто для їх виконання не укладається договору про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, рецисорний позов).

Тлумачення статей 215, 216 ЦК України дає підстави для висновку, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року№ 312, Кодексом систем розподілу, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, та іншими нормативними актами.

Порядок укладення договорів визначені Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312. Відповідно до цих Правил для забезпечення споживання електричної енергії споживач укладає договори: про надання послуг з розподілу електричної енергії споживачу із оператором системи розподілу; про постачання електричної енергії споживачу обраним електропостачальником або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua.

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

У відповідності до пункту 13 Перехідних положень Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

За пунктом 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно до пункту 7.10. Правил роздрібного ринку електричної енергії припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.

Підпунктами 1, 2, 3 пункту 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Пунктом 62 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (стаття 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

За частиною першою статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Частиною четвертою статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Положеннями статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

За приписами частин першої, другої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Відповідно до копії технічного паспорта на садибний ( індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , власниками даного будинку є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Договір 26084 про користування електричною енергією було укладено між ОСОБА_1 та Богодухівський РВЕ 11 червня 2015 року, що підтверджується його копією, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до копії заяви приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, ОСОБА_1 07 грудня 2018 року під особистий підпис було повідомлено про припинення діяльності постачальника АТ « Харківобленерго» та приєднання споживача з 01 січня 2019 року до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ « Харківенергозбут» ( на умовах договору про користування електричною енергією) за особовим рахунком № НОМЕР_1 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт.

Позивач не надав суду доказів того, що він звертався до Акціонерного товариства «Харківобленерго» із запереченнями щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії або з вимогами щодо розірвання такого договору та про відмову від послуг і припинення розподілу електричної енергії на її об`єкт.

Отже, між сторонами у справі укладений та фактично виконувався договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Зміст договору про надання послуг з розподілу електричної енергії між Акціонерним товариством «Харківобленерго» та позивачем не суперечить вимогам ЦК України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а положення цього договору прямо передбачені чинним законодавством.

Особи, якими укладено відповідний договір, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, оскільки Акціонерне товариство «Харківобленерго» отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання послуг розподілу електричної енергії, а позивач є повнолітньою дієздатною особою.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивач не заперечував проти укладення договору станом на час його укладення та не подавав заяви про відмови від послуг з розподілу електричної енергії, враховуючи, що як відповідачем, так і позивачем виконувалися умови договору з моменту його укладення, слід дійти висновку, що волевиявлення учасників договору було вільним і відповідало їх внутрішній волі, а правочин (договір) був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, судова колегія погоджується з висновоком суду про відсутність підстав вважати укладений між позивачем та Акціонерним товариством «Харківобленерго» публічний договір приєднання договір про надання послуг з розподілу електричної енергії недійсним.

Щодо договору про надання послуг комерційного обліку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про його неукладеність, оскільки послуги, що надавались ОСОБА_1 , відносяться до послуг комерційного обліку електричної енергії, що надаються Акціонерним товариством «Харківобленерго» за рахунок тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, в рамках договору про розподіл електричної енергії. Доказів того, що позивач звертався до відповідача із заявою про надання йому платних послуг, та ініціювала укладення окремого договору про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_1 , що в матеріалах технічної інвентаризації на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 інформація щодо електроустановок відсутня, не можуть бути взяті до уваги, адже ґрунтуються на помилковому тлумаченні позивачем норм чинного законодавства та не свідчать про недійсність договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. ОСОБА_1 не спростовано та не заперечується, що у належному йому житловому будинку є електрична проводка та, відповідно, здійснюється споживання електричної енергії.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук