Справа № 539/2027/24
Провадження № 2/539/772/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Просила встановити факт, що має юридичне значення факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 08.01.2012 року по 01.02.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Позовне провадження - вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що вона не відповідає вимогам ч. 1 ст. 175, п. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Зокрема, у позовній заяві не викладено вимог щодо предмета спору, відсутнє його обґрунтування, а також не зазначено самого предмету спору, ціни позову.

Крім того, зміст позовних вимог не відповідає вимогам позовного провадження, яке передбачає наявність між сторонами спору з цивільних, сімейних чи інших відносин. Натомість, позивач просить лише встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з метою довести свої майнові права на спільне сумісне майно, яке нею та померлим ОСОБА_4 було набуте у цей період.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 р. № 205/2102/19-ц існування спору про право у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.11.2021 року у справі № 691/1237/20, зазначено, що у позовному провадженні вирішується вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, заявлена разом із вимогою вирішити спір про право.

Таким чином встановлено, що при зверненні до суду з вказаною позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, позивачем не сформульовано позовні вимоги щодо предмета спору, зокрема про визнання права власності на майно, поділ майна, не викладено зміст позовних вимог, спосіб захисту його прав або інтересів, передбачений законом і який вона просить суд визначити у рішенні; не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини. Крім того, позивачем подано позов до кількох відповідачів, але не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з них.

А отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у спорі про майнові права на спільне сумісне майно є підставою позову, а не самостійним способом захисту прав подружжя в такому спорі, який підлягає формулюванню як самостійна вимога.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог щодо змісту та форми позовної заяви, визначених ч. 1 ст. 175, п. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачем при поданні зазначеної позовної заяви не дотримано вимог ч. 1 ст. 175, п. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України вважаю за вірне залишити зазначену позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 175, ст. 184, ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити зміст ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В.Просіна