ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/110/24Головуючий по 1 інстанції
Справа № 705/3206/23 Категорія: 304090000 Гудзенко В.Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Новікова О.М.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ТАС»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2023 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позову зазначало, що ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 5976070. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є ВАЗ/21063, д.н.з. НОМЕР_1 .

25.12.2019 о 19 год 22 хв в м. Умань по вул. Леваневського, 14, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ВАЗ/21063, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області 28.02.2020 у справі № 705/324/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність Полісу, представник власника пошкодженого ТЗ Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 , було проведено його огляд та експертне дослідження, про що складено протокол огляду КТЗ та Висновок № 68-D/64/l експертного автотоварознавчого дослідження, відповідно до якої вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ складає: 176 778,94 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі зібраних документів та заяви представника власника про страхове відшкодування складено Страховий акт № 02827/34/920 від 06.02.2020 на суму 80 000,00 грн, та здійснено виплату в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 78691 від 10.02.2020. Оскільки, як встановлено постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області 28.02.2020, відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення ДТП, на підставі абзацу «а» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач отримав право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 80000,00 грн матеріальної шкоди в порядку регресу.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 28.09.2023 у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що позивачем в позовній заяві зазначено, на підставі зібраних документів та заяви представника власника про страхове відшкодування складено страховий акт від 06.02.2020 на суму 80000 грн та здійснено виплату в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 78691 від 10.02.2020. Однак, у матеріалах справи відсутнє вказане платіжне доручення № 78691 від 10.02.2020, що позбавляє суд встановити факт виплати страхового відшкодування потерпілій стороні.

Не погоджуючись з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області 28.09.2023 ПрАТ «Страхова група «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що представник позивача не отримував копії ухвали про відкриття провадження у справі. Позов було подано через підсистему «Електронний суд», але судом не надано доступ до інформації та матеріалів справи в даній підсистемі.

Скаржник зауважує, що відповідач отримав копію позовної заяви з додатками та не надіслав до суду відзив на позовну заяву та заперечень.

Враховуючи, що суд обмежив право представника позивача на можливість обміну документами між судом та учасниками судового процесу, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів, відтак, представник позивача не зміг подати до суду доказ на підтвердження виплати страхового відшкодування до ухвалення рішення в даній справі , що суттєво обмежило право на доступ до правосуддя.

В апеляційній скарзі зазначено, що враховуючи, що суд відмовив у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю платіжного доручення, суд мав відкрити провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, для з`ясування всіх обставин, та витребувати докази, у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 80000,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 25.12.2019 о 22 год 00 хв у м. Умань по вул. Леваневського, 14, у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.02.2020 у справі про адміністративне правопорушення № 705/324/20 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 47-48).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ-21063 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5976070, строк дії якого з 26.12.2018 по 26.12.2019 (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого центром 7142, транспортний засіб Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 (а.с. 38-39).

27.12.2019 ОСОБА_2 подала до ТОВ «Страхова група «ТАС» повідомлення по настання страхового випадку від потерпілої особи та виплату страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5976070 (а.с. 42-43).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 , було проведено його огляд та експертне дослідження, про що складено протокол огляду КТЗ від 13.01.2020 та Висновок № 68-D/64/l експертного автотоварознавчого дослідження від 22.01.2020, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику майну ТЗ Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 складає: 176 778,94 грн (а.с. 18-37).

06.02.2020 АТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт № 02827/34/920 від 06.02.2020, та згідно з Додатком 1 до Страхового акта сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 80000,00 грн (а.с. 13-14).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, зокрема, платіжного доручення, на яке здійснював посилання позивач в тексті позовної заяви. З таким твердженням суд апеляційної інстанції погодитися не може, з огляду на таке.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції докази виплати позивачем потерпілій особі страхового відшкодування у матеріалах справи були відсутні, однак у тексті позовної заяви позивач здійснював посилання на платіжне доручення № 78691 від 10.02.2020, відповідно до якого ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснила виплату в якості страхового відшкодування потерпілій стороні.

Колегія суддів звертає увагу, що платіжне доручення/квитанція про виплату страхового відшкодування є основним документом, який надає право страховій компанії звернутися до страхувальника в порядку п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з регресним позовом.

Дана справа, у розумінні ч. 6 ст. 19 ЦПК України, є малозначною і, дійсно, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з тим, суд першої інстанції під час розгляду справи, з`ясувавши, що докази сплати страхового відшкодування в матеріалах справи відсутні, однак, в позовній заяві позивачем зазначається про наявність такого документа з посиланням на його дату та номер, враховуючи, що такий документ є визначальним для правильного і об`єктивного вирішення справи, мав би з власної ініціативи перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для отримання пояснень сторін щодо предмета спору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при під час розгляду даної справи проявив надмірний формалізм у застосуванні положень процесуального законодавства.

Так, відповідно до платіжної інструкції № 78691 від 10.02.2020, АТ «СГ ТАС» () сплатило потерпілій особі на рахунок, зазначений в страховому акті № 02827/34/920 від 06.02.2020, грошові кошти в сумі 80000,00 грн. Призначення платежу: «Страхове відшкодування згідно Договору № АО5976070 від 09.11.2019, ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , к/р НОМЕР_5 , без ПДВ».

Апеляційний суд також зауважує на тому, що відповідач ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про розгляд справи як в суді першої, як і в суді апеляційної інстанцій, однак провадженням не цікавився і участі у розгляді справи, шляхом направлення відповідних процесуальних документів до суду, не брав.

Відтак, оскільки страховиком ПрАТ «Страхова група «ТАС» потерпілій особі ОСОБА_2 все ж сплачено страхове відшкодування, а водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування в сумі 80000,00 грн в порядку регресу.

Разом з тим, колегія суддів критично оцінює доводи скаржника, що представник позивача не отримав ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі від 29.06.2023.

Так, ухвала про відкриття провадження у справі від 29.06.2023 була направлена на офіційну електронну адресу позивача, вказану в позовній заяві, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 55).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 ЦПК України (тут і надалі у редакції, чинній на час вирішення спірних процесуальних питань судом першої інстанції) суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Із змісту вказаної процесуальної норми убачається, що для цілей цього кодексу офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС.

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 279/5407/20 (провадження № 61-8744св21) вказано, що електронна адреса - це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. Ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua».

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15 зроблено висновки про те, що направлення судом судової повістки на електронну адресу особи, яку вона зазначила та якою користувалась (надсилання з неї заяв) є підтвердженням належного виконання судом свого обов`язку стосовно повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) вказано, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС. Разом з тим, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Попри те, що конституційне право на суд є саме правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, оскільки позов подано до суду через систему «Електронний суд» і стороною позивача в позові вказана електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку суд першої інстанції направив ухвалу про відкриття провадження, представник позивача фактично ініціювала направлення і доставлення процесуальних документів на вказану електронну адресу.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/111875224, ухвалу про відкриття провадження 29.06.2023 у даній справі було оприлюднено 03.07.2023.

Посилання скаржника на те, що судом не надано позивачу доступу до інформації та матеріалів справи в системі «Електронний суд», колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки для отримання доступу до матеріалів справи в системі «Електронний суд», необхідно подати до суду заяву за допомогою шаблону «Заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи)», або «Заяву про вступ у справу як представника».

Після того, відповідальним працівником суду буде внесено інформацію про РНОКПП/ЄДРПОУ до автоматизованої системи документообігу суду і матеріали справи стануть доступними в кабінеті користувача «Електронного суду».

У справі, що переглядається, позивач та її представник, у разі відсутності доступу до системи «Електронний суд» під час розгляду справи в суді першої інстанції, не були позбавлені можливості подати вказані вище заяви до суду, однак такі заяви подані не були.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2023 року слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду першої інстанції з даним позовом, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в сумі 2684,00 грн, однак платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 2684,00 грн у матеріалах справи відсутнє. Відтак, у зв`язку з скасуванням рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Крім того, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Страхова група «ТАС» слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 4026,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2023 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, скасувати та прийняти нове.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ТАС» в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 80000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 2684,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ТАС» судові витрави зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 4026,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

О.М. Новіков