ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/2254/24 Головуючий в суді І інстанції Кузьміна О.І. Провадження № 22-ц/819/193/24 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Орловської Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким зобов`язати Херсонський міський суд Херсонської області прийняти позовну заяву до розгляду.

В порядку, визначеному ст.360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не виконав вимоги ухвали суду від 15 березня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, позов вважається неподаним та підлягає поверненню позивачу на підставі ч.3 ст.183 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява, подана ОСОБА_1 , ухвалою судді від 15 березня 2024 року залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у розмірі 1 211,20 грн., або які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. Судом першої інстанції позивачу надано строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених недоліків (а.с.29).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу. Повертаючи позивачу позовну заяву, суд вважав, що вказані ним в ухвалі від 15 березня 2024 року недоліки позовної заяви у встановлений строк позивачем усунуті не були (а.с.34).

Під час перебування справи в провадженні апеляційного суду надійшла спрямована Херсонським міським судом Херсонської області заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви. Зазначена заява містить квитанцію про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 211.20 грн. від 15 березня 2024 року. 19 березня 2024 року ОСОБА_1 направила на адресу Херсонського міського суду Херсонської області засобами поштового зв`язку зазначену квитанцію, про що свідчить відповідний відбиток штемпелю на поштовому конверті.

Згідно ч.6 ст.124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач отримала копію ухвали від 15 березня 2024 по електронній пошті 15 березня 2024 року, п`ятий день виконання ухвали суду від 15 березня 2024 року припадав на 20 березня 2024 року. Тобто, сплативши 15 березня 2024 року на виконання ухвали суду суму судового збору та направивши на адресу суду квитанцію про сплату судового збору засобами поштового зв`язку 19 березня 2024 року, позивач виконала вимоги ухвали суду у повному обсязі у передбачені законом та ухвалою суду терміни.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу про повернення позовної заяви 21 березня 2024 року без урахування віддаленості місця знаходження позивача, який скористався передбаченим процесуальним законом правом надіслати засобами поштового зв`язку у наданий судом строк документи, що стосуються усунення недоліків позовної заяви.

Наведене суд першої інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві з підстав відсутності доказів на підтвердження сплати судового збору, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви та не забезпечення у визначений законом спосіб доступу до правосуддя.

При цьому, апеляційний суд приймає до увагу усталену пракриту ЄСПЛ, згідно якої право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

- неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

- невідповідність висновків суду обставинам справи;

-порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

Н.В.Орловська