Провадження № 2/357/4547/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю. , при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У серпні 2024 року представник ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 11.03.2024-100003200 від 13.03.2024 у розмірі 12 930 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 11.03.2024-100003200. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.03.2024, строком на 70 днів з процентною ставкою 1,35% за один день користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і кредит у визначений строк не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12 930 грн., з яких: 6 000 грн. - тіло кредиту; 900 грн. комісії пов`язаної із наданням кредиту; 5 670 грн. - проценти; 360 грн. - неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
29.08.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 09.10.2024.
В позовній заяві представник позивача просить суд про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий Центр».
Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
13.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 11.03.2024-100003200 (кредитної лінії) шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 70 днів за процентною ставкою у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду.
На виконання умов договору 13.03.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 6 000,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк».
В матеріалах справи міститься заявка, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка кредитного договору №11.03.2024-100003210 (кредитної лінії), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №11.03.2024-10003200 (кредитної лінії), додаток до кредитного договору №11.03.2024-100003200 (кредитної лінії) від 13.03.2024, інформація надана через систему BankID підчас проходження ідентифікації позичальника, довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 11.03.2024-100003210 від 13.03.2024, квитанція про перерахування грошової суми в розмірі 6 000 грн. за договором № 11.03.2024-100003210, паспорт споживчого кредиту.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
З довідки-розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 21.08.2024 у відповідача виникла прострочена заборгованість за договором № 11.03.2024-100003210 від 13.03.2024 у розмірі 12 930 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн.; комісія в розмірі 900 грн.; проценти в сумі 5 670 грн.; неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 360 грн.
Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять.
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 13, 81, 141, 258, 264, 265, 273, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 11.03.2024-100003210 від 13.03.2024 у розмірі 12 930 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов