РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/1437/23
Провадження № 2/941/88/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_5 , з участю третьої особи - Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком та відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав, для проживання дитини із батьком, у зв`язку з фактом самостійного виховання дитини батьком без участі матері, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 26 липня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, який розірвано рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На протязі тривалого часу спільна малолітня дитина ОСОБА_6 проживає разом з ним. Позивач зазначає, що має постійний та достатній дохід, самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує її матеріально та піклується про неї, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, має житло, в якому створені належні умови для проживання дитини та її розвитку, дитина з позивачем почувають себе у безпеці та спокійно.

Також зазначає, що на момент подачі позовної заяви про розлучення та про визначення місяця проживання дитини між сторонами була домовленість про те, що старший син ОСОБА_1 залишається проживати з матір`ю в АДРЕСА_1 , а молодший ОСОБА_6 разом з батьком в АДРЕСА_2 , але на данний час відповідачка з цим не погоджується, крім того вона має намір виїхати за кордон на роботу та забрати з собою старшу дитину ОСОБА_1 для того, щоб влаштувати на навчання в іноземному коледжі (школі, вузі), а молодшу дитину ОСОБА_6 залишити під наглядом своїх батьків, але позивач не погоджуюсь з даною пропозицією про те, щоб малолітня дитина ОСОБА_6 проживав разом з її батьками, так як це буде порушенням його батьківських прав.

Також відповідачка відмовилася укласти письмову угоду про те, щоб ОСОБА_6 проживав разом з позивачем, крім того постійно змінює свою позицію щодо проживання та виховання дітей, таким чином позивач вважає, що він як батько, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Що стосується старшої дитини ОСОБА_1 , то йому вже 15 років, тому він може сам обрати з ким залишитись проживати.

Відповідач, як мати у зв`язку з наміром виїзду за кордон, не зможе приділяти належної уваги, турботи та піклування дитині ОСОБА_6 , самоусувається від виконання належним чином своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини ОСОБА_6 , а тому представник позивача просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 та відібрати малолітню дитину ОСОБА_6 , від матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , разом з батьком ОСОБА_1 , у зв`язку з фактом самостійного виховання малолітньої дитини батьком ОСОБА_1 , без участі матері ОСОБА_5 .

Позивач та його представники в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 41 від 26.07.2008 року (а.с.13).

Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №86 від 17.10.2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області України 17.10.2008 року (а.с.11).

Також від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №37 від 22.08.2017 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області України 22.08.2017 року (а.с.12).

30 листопада 2023 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.152).

Мати неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади від 13 листопада 2023 року (а.с.27-28), однак 15 березня 2024 року останні виїхали за межі України до республіки Італія, що підтверджується копіями їх закордонних паспортів (а.с.120-124).

Батько неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мають зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №1902 від 13 листопада 2023 року (а.с.26).

Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї громадянки ОСОБА_5 , складеного службою у справах дітей Петрівської селищної ради 06 лютого 2024 року: квартира розташована на 1-му поверсі 5-й поверхового будинку, складається з 3-х жилих кімнат: вітальні, спальні та дитячої кімнати. Є також ванна кімната, кухня та коридор. В квартирі чисто, затишно, проведене автономне газове опалення. Наявні меблі, побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, ліжко, шафа для речей, письмовий стіл та стілець. Дитина забезпечена всім необхідним: одягом, взуттям, іграшками, розвиваючими іграми, шкільним приладдям (а.с.160).

Відповідно до довідки, наданої КНП «Петрівська центральна лікарня» Петрівської селищної ради від 07 лютого 2024 року, громадянка ОСОБА_5 є працівником даного закладу та займає посаду помічника епідеміолога. За період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року отримала заробітну плату у розмірі 78312 грн. 18 коп. (а.с.157).

Згідно довідки КНП «Петрівська центральна лікарня» Петрівської селищної ради від 22 грудня 2023 року № 3042, громадянка ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.173).

Відповідно до інформації Олександрійського відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області від 15 січня 2024 року № 888/114-2024, громадянка ОСОБА_5 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліках у відділенні поліції не перебуває (а.с.172).

Згідно акту та висновку оцінки потреб, складених комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Петрівської селищної ради від 12 лютого 2024 року, встановлено, що ОСОБА_5 не має ознак складних життєвих обставинах в її родині та не потребує підтримки у забезпеченні потреб дитини ОСОБА_6 (а.с.167-171).

Громадянин ОСОБА_1 проживає у квартирі, що належить йому на праві власності, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №27606841 від 12 жовтня 2010 року (а.с.156).

Комісією у складі працівників служби у справах дітей Петрівської селищної ради та начальника відділу соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Петрівської селищної ради 14 березня 2024 року, було проведено обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що квартира складається з 3-х кімнат: вітальні, спальні та дитячої кімнати. Є також ванна кімната, кухня та коридор. В квартирі чисто, затишно, проведене автономне газове опалення. Наявні меблі, побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Дитина забезпечена всім необхідним: одягом, взуттям, іграшками, розвиваючими іграми, шкільним приладдям (а.с.159).

Під час проведення обстеження умов проживання 14 березня 2024 року головним спеціалістом служби у справах дітей Петрівської селищної ради ОСОБА_7 було проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_6 у присутності батька дитини. Під час бесіди було з`ясовано, що дитина не заперечує проти спільного проживання разом з батьком, що підтверджується довідкою про проведення бесіди з дитиною (а.с.175).

Громадянин ОСОБА_1 має постійний та достатній дохід, що підтверджується довідкою ОК-5 від 09 листопада 2023 року (а.с.22-25).

Згідно довідки КНП «Петрівська центральна лікарня» Петрівської селищної ради від 22 грудня 2023 року № 3042, громадянин ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.173).

Відповідно до інформації Олександрійського відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області від 15 січня 2024 року № 888/114-2024, громадянин ОСОБА_1 до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у відділенні поліції не перебуває (а.с.172).

Згідно акту та висновку оцінки потреб, складених комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Петрівської селищної ради від 21 березня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 не має ознак складних життєвих обставинах в його родині та не потребує підтримки у забезпечені потреб дитини ОСОБА_6 (а.с.162-166).

Згідно інформації, наданої Петрівським ЗДО №1 «Рудана» Петрівської селищної ради від 10 січня 2024 року, мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_1 беруть активну участь у житті дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , завжди відповідально відносяться до виконання своїх батьківських обов`язків, дослухаються до порад вихователів (а.с.161).

На підставі чого рішенням Виконавчого Комітету Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №153 від 28 березня 2024 року було прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховуючи думку дитини (а.с.134-137).

Крім того, на підставі рішення Виконавчого Комітету Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №152 від 28 березня 2024 року було прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність відібрання у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що мати самоусунулась від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та виїхала за межі України (а.с.138-141).

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

На підставі ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. З Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 1, 2 ст. 12 цього Закону встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_8 , що підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи висновки органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , разом із батьком ОСОБА_1 , та про доцільність відібрання у громадянки ОСОБА_5 малолітнього сина ОСОБА_6 , без позбавлення її батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст.3,8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.56 ЦК України, ст.ст.18,19,141,150,160,161,164,170 СК України.

Керуючись ст.ст. 263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , без позбавлення її батьківських прав, для проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з фактом самостійного виховання малолітньої дитини батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без участі матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 23 травня 2024 року.

Суддя С.І.Колесник