Справа № 202/7842/24
Провадження № 2-др/202/66/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

27 листопада 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/7842/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/7842/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

18 листопада 2024 року, за результатом розгляду даної цивільної справи, ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

21 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву в якій зазначив, що під час ухвалення рішення по справі не було вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу та витрат понесених у зв`язку з вчиненням інших процесуальних дій, а тому просив ухвалити додаткове рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на правничу допомогу в розмірі 18000,00 гривень та витрати понесених у зв`язку з вчиненням інших процесуальних дій в сумі 252,20 гривень.

24 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Прокопцев С.В. через систему «Електронний суд» подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення правової допомоги. В обґрунтування клопотання зазначає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є дуже завищеним, не відповідає дійсній вартості послуг, складності справи та виконаним адвокатом наданих послуг, тощо. Звернення позивача за правовою допомогою є безпідставним, оскільки він сам є адвокатом й під час розгляду судами попереднього позову до ОСОБА_2 самостійно представляв свої інтереси. В ході розгляду даної справи, позивач також самостійно представляв свої інтереси й сам подавав до суду усі заяви. Зазначені у наданих позивачем документах відомості про повноваження ОСОБА_3 , як адвоката, не узгоджуються з відомостями, зазначеними в Єдиному реєстрі адвокатів України. Окрім того, ОСОБА_3 представляв інтереси ОСОБА_1 в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору позики грошових коштів під процент від 09.07.2021 року, тобто був повністю ознайомлений з матеріалами за договором позики. За результатом справи за позовом ОСОБА_2 , додатковим рішенням стягнуто з останнього на користь ОСОБА_1 18000,00 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

25 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав додаткові пояснення у справі щодо клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в яких зазначив, що він не має достатнього досвіду у подібних справах, тому вирішив скористатися правом на професійну правничу допомогу іншого фахівця, що не заборонено законом. Обставини участі позивача в інших справа з представником чи без нього, не мають ніякого відношення до питання вирішення розподілу судових витрат у даній справі, так як залучення представника є саме правом, а не обов`язком. Також позивач вказав на помилковість тверджень представника позивача про те що дані адвоката, зазначені в документах, відрізняються від даних ЄРАУ, оскільки на право зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 отримав на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26.10.2010 року № 6-41-7 у 2010 році, а діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю виданого замість втраченого, відповідно рішення Ради адвокатів міста Києва від 13.08.2018 року № 1544. При цьому, надані позивачем документи, відповідають вимогам чинного законодавства, підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу, а заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченимадвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлялись належним чином. Позивач та представник відповідача подали заяви щодо розгляду питання про ухвалення додаткового рішення здійснювати без їх участі.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/7842/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/7842/24, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму основного боргу за Договором позики грошових коштів під процент від 09 липня 2021 року, що складає 100000,00 гривень, а також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 968,96 гривень.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В заяві про зменшення розміру позовних вимог від 09.10.2024 року ОСОБА_4 визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та зазначено, що докази їх понесення будуть подані суду у строк, передбачений п. 2 ч. 8 ст.141 ЦПК України.

21 листопада 2024 року, тобто у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивач разом із заявою про ухвалення додаткового рішення подав до суду докази, на підтвердження понесення ним витрат на послуги адвокат та на направлення процесуальних документів стороні відповідача.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

З поданих позивачем документів встановлено, що між адвокатом Синчанським Станіславом Олександровичем та ОСОБА_1 , 17.06.2024 року укладено договір-доручення про надання правової допомоги та додаткову угоду № 01 до даного договору в п. 1 якої визначено перелік та загальну вартість послуг. В п. 3 Додаткової угоди № 01 узгоджено порядок оплати гонорару: передоплата у розмірі 9 000,00 гривень, в день укладення цієї Додаткової угоди.

Відповідно до Акту № 01 приймання-передачі наданої правової допомоги від 18.06.2024 року адвокат Синчанський С.О. передав, а ОСОБА_1 прийняв наступні послуги відповідно до Додаткової угоди № 01 від 17.06.2024 року до договору про надання правової допомоги від 17.06.2024 року, а саме: Вивчення наданих Клієнтом документів з приводу надання ОСОБА_2 боргу за договором позики грошових коштів під процент від 09.07.2021 року; Надання Клієнту правової консультації з приводу спірних правовідносин та норм чинного законодавства України які підлягають застосуванню щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Клієнта боргу за договором позики грошових коштів під процент від 09.07.2021 року; Підготовка повного пакету документів до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_2 дна користь Клієнта боргу за договором позики грошових коштів під процент від 09.07.2021 року (проект позовної заяви та додатків до неї). Загальна вартість послуг складає 9 000,00 гривень.

30.07.2024 року між адвокатом Синчанським С.О. та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 02 до договору про надання правової допомоги від 17.06.2024 року в п. 1 якої визначено перелік та загальну вартість послуг. Пунктом 3 Додаткової угоди № 02 визначено порядок оплати гонорару: 9 000,00 гривень які сплачуться протягом двох днів з дати винесення рішення Індустріальним районним судом міста у справі № 202/7842/24, провадження № 2/202/4037/2024 та оформлення сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

Відповідно до Акту № 02 приймання-передачі наданої правової допомоги від 20.11.2024 року адвокат Синчанський С.О. передав, а ОСОБА_1 прийняв послуги відповідно до Додаткової угоди № 02 від 30.07.2024 року до договору про надання правової допомоги від 17.06.2024 року, а саме: віддалений правовий супровід Клієнта у справі № 202/7842/24, провадження № 2/202/4037/2024, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, зокрема: вивчення та надання правової консультації щодо наданих Клієнтом процесуальних документів поданих стороною відповідача та долучених до матеріалів справи № 202/7842/24, провадження № 2/202/4037/2024; підготовка проектів процесуальних документів (заяв, клопотань, додаткових пояснень тощо) під час розгляду справи № 202/7842/24, провадження № 2/202/4037/2024, за необхідністю; надання правової допомоги та консультування Клієнта напередодні кожної його участі у судових засіданнях у справі №202/7842/24, провадження № 2/202/4037/2024; представництво Клієнта у судових засіданнях у справі у справі №202/7842/24, провадження № 2/202/4037/2024, за необхідністю. Загальна вартість послуг складає 9000,00 гривень.

Відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордеру № 54 від 17.06.2024 року та Квитанції до прибуткового касового ордеру № 79 від 20.11.2024 року, адвокат Синчанський С.О. прийняв від ОСОБА_1 на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 17.06.2024 року, Додаткової угоди №01 від 17.06.2024 року, Додаткової угоди №02 від 30.07.2024 року грошові кошти в сумі 18000,00 гривень (два платежі по 9000,00 гривень).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача подано клопотання зменшення розміру витрат на правничу допомогу в якому зазначено про необґрунтованість звернення позивача за допомогою до адвоката, а також завищеною сумою його винагороди, оскільки розмір таких витрат не є співмірним зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг),) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Так, вирішуючи питання розподілу витрат на правову допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час, тощо.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також позицію відповідача, представник якого заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оцінюючи наявні у справі докази, суть спору, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання надання послуг та їх обсяг, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 9000 гривень.

Саме таких розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідає критеріям, закріпленим ЦПК України, зокрема, принципам співмірності, реальності та розумності судових витрат.

Також позивачем заявлено про стягнення на його користь з відповідача витрат, витрат понесених у зв`язку з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справив розмірі 252,20 гривень.

В матеріалах справи наявні квитанції, надані позивачем в ході розгляду справи на підтвердження виконання вимог ч. 7 ст.43 ЦПК України щодо направлення відповідачу копій поданих позивачем до суду документів. Дані квитанції містять підтвердження вартості поштового відправлення, а саме: квитанція № 1182536 від 19.06.2024 року (направлення позову з додатками) на загальну вартість 80,00 гривень; квитанція № 1183245 від 24.06.2024 року (направлення заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції) на загальну вартість 44,10 гривень; квитанція № 1315734 від 09.10.2024 року (направлення заяви про зменшення розміру позовних вимог) на загальну вартість 44,10 гривень; квитанція № 1351784 від 21.11.2024 року (направлення заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками) на загальну вартість 84,80 гривень.

Отже, підтвердженими є витрати позивача, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, вартість яких склала 253,00 гривень.

Водночас, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання про розподіл понесених позивачем витрат, визначених п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, суд вирішує саме в заявленому позивачем розмірі 252,20 гривень.

Відповідно до 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати судові витрати, пов`язані з розглядом справи в загальну розмірі 9252,20 гривень, з яких: 9000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу; 252,20 гривень - витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_5 та необхідності ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст. 127, 137-141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/7842/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Ухвалити по цивільній справі № 202/7842/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи в загальну розмірі 9252,20 гривень, з яких: 9000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу; 252,20 гривень - витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Мачуський