Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача адвоката Магдич О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі заяву представника позивача адвоката Магдич О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Береш Сергія Миколайовича про визнання заповіту недійсним,
Представник позивача адвокат Магдич О.О. в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала та просила суд її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Майка А.Б., про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 , який посвідчений 15 жовтня 2020 року за реєстраційним номером 3505 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Береш С.М. на користь ОСОБА_2 . Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 992,40 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат пов`язаних із проведенням судово-психіатричного експертного дослідження згідно Висновку Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 198 від 21.02.2024 року, проведеного на замовлення позивачки ОСОБА_1 в розмірі 25 286, 04 грн., Суд зауважує, що зазначеним вище судовим рішенням вирішено, що стягнення даних витрат до задоволення не підлягає, оскільки Судом даний висновок експерта не брався до уваги при вирішенні спору по суті.

Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення суду в цій частині відсутні.

Крім того, під час розгляду справи, ухвалою суду від 07.09.2023 призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження сплати судових витрат за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи надано фіскальний чек платіж № від 27.11.2023 про оплату вартості експертизи в сумі 43 045, 20 грн.

За результатами проведення експертного дослідження був складений висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 787 від 27.11.2023.

Ухвалюючи рішення від 22.04.2024, судом не було вирішено питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України "Про судову експертизу"). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК ( ст. 141 ЦПК України в чинній редакції).

Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою суду від 07.09.2023 за клопотанням позивача у справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, оплату за яку було покладено на позивача ОСОБА_1 .

27.11.2023 позивачем ОСОБА_1 сплачено рахунок за проведення експертизи у сумі 43 045, 20 грн., що підтверджується фіскальним чеком платіж № від 27.11.2023.

Наведені докази свідчать про те, що вказані витрати понесені саме ОСОБА_1 , однак питання щодо розподілу цих витрат у рішенні від 22.04.2024 судом не були вирішені, тому у відповідності до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, - судові витрати підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки.

Таким чином, оскільки у рішенні суду від 22.04.2024 не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем, суд вважає за доцільне ухвалити додаткове рішення в частині розподілу витрат понесених на оплату експертизи, за результатами проведення якої був складений висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 787 від 27.11.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника позивача адвоката Магдич О.О. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Береш Сергія Миколайовича про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43045,20 гривень понесених витрат на проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

В задоволені решти вимог заяви, відмовити.

Копію додаткового рішення направити учасникам справи.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину додаткового рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного додаткового судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Береш Сергій Миколайович, адреса: вул. Л. Українки, 39, м. Тернопіль, 460002.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич