РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Херсонська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги обґрунтовує тим, що заявнику та його дружині ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1993 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона на підставі розпорядження №9005 від 16.12.1993 року, належить квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на частину вказаної квартири. Будь-які спадкоємці за законом на майно померлої, відповідно до положень ст.1241 ЦК України, відсутні. Спадкоємці за заповітом на вказану спадщину також відсутні. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом у першу чергу. Заявник зазначає, що на час відкриття спадщини постійно проживав разом з дружиною, вони мали спільний бюджет та вели спільне господарство, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, то відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР, який був чинний на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , заявник вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 постійно проживав з дружиною на момент її смерті і не заявив про відмову від спадщини, заявник вважається таким, що прийняв спадщину. Проте, відсутність відомостей про місце проживання (реєстрації) ОСОБА_2 на день її смерті перешкоджає оформленню спадкових прав заявника.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року заяву прийнято та відкрито провадження у справі.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно актового запису про укладення шлюбу №665 від 29.10.1988 року, зробленого Дніпровським районним відділом РАЦС м.Херсона, з 29.10.1988 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1993 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона на підставі розпорядження №9005 від 16.12.1993 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, згідно актового запису про смерть №301, зробленого 24.01.1994 року РАЦС м.Херсона.

Відповідно до довідки від 04.04.2005 року, виданої ЖЕО ЖЕД №3 м.Херсона, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 проживали за адресою АДРЕСА_2 , на день смерті ОСОБА_2 заявник був членом її сім`ї.

Згідно витягу про осіб, місце проживання, яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 18.04.1950 року по 30.11.2023 року №5062/14-04-10, виданого 30.11.2023 року Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради, ОСОБА_1 з 05.04.1989 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно листа Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 30.11.2023 року №14-04-10/5062, відповідно до відомостей реєстру територіальної громади (в межах Херсонської міської територіальної громади), станом на 30.11.2023 року відсутня інформація про декларування/реєстрацію місця проживання (перебування)/зняття з реєстрації місця проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки від 15.12.2023 року, виданої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального кругу Ларічевою Н.А. повідомлено, що відповідно до спадкової справи №37/2023 року, заведеної 29.11.2023 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального кругу Ларічевою Н.А., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо належного їй рухомого та нерухомого майна спадкоємцем є її чоловік ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно ст. ст. 1216-1222 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

З положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Херсонська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан