ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8497/24 Справа № 212/5700/23 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/5700/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Крикун Павло Анатолійович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року, яке ухвалено суддею Козловим Д,О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні дітей, третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради.

В обґрунтування позову зазначив, що шлюб між сторонами було зареєстровано 01.08.2014 року, а рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Від спільного подружнього життя у сторін народились двоє малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приблизно з жовтня 2022 року позивач проживає окремо від ОСОБА_2 та спільних з нею малолітніх дітей, з якими у нього теплі, люблячі відносини.

Натомість, ОСОБА_2 негативно ставиться до спілкування ОСОБА_1 з його дітьми, внаслідок чого у нього фактично відсутня можливість вільно спілкуватися з сином та донькою, брати учать у їх вихованні, чим порушуються не тільки батьківські права позивача, а й інтереси дітей.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей до Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, за результатам розгляду якої йому було видано рішення від 03.05.2023 року № 263, за яким виконком районної у місті ради вирішив визначити позивачу порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожної неділі забирати матір з дітьми у дворі будинку АДРЕСА_1 об 11.00 год. та об 15.00 год. повертати їх на постійне місце проживання, а зустрічі проводити у громадських місця під наглядом матері дітей. При цьому на засіданні з розгляду питання визначення позивачу порядку участі у вихованні та спілкування з його малолітніми дітьми наголошувалось на тому, що батькам слід не налаштовувати дітей один проти одного, а батько має право на безперешкодне спілкування з дітьми та брати участь у її вихованні, тому мати дітей не має перешкоджати такому спілкуванню.

Однак, рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 03.05.2023 № 263 в повній мірі не відновило порушене право позивача на безперешкодне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, оскільки мати дітей суворо дотримується рішення Органу опіки та піклування, тому надає можливість спілкуватися батьку з дітьми виключно по неділям з 11 по 15 год., не даючи батьку змоги спілкуватися із дітьми в інший час, внаслідок чого відповідачка чинить перешкоди в праві батька дітей брати участь у їх вихованні, бо забороняє супроводжувати дітей на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади та супроводжувати дітей після закінчення таких занять до місця їх проживання, забороняє бачитись з дітьми в інші дні тижня.

Годдард ОСОБА_5 , з метою спілкування з дітьми хоча б телефоном, в березні 2023 року придбав та передав відповідачці мобільний телефон, який остання мала надати в користування сину Годдард Гарольду-Роберту. Однак, протягом тривалого часу сім-карта в телефоні не була активована, мати дітей відмовлялась надати контактний номер телефону дітей, створюючи перешкоди його спілкуванню з дітьми.

Вказане фактично призводить до того, що стійкий психологічний зв`язок дітей з батьком втрачається, а діти не зможуть сприймати ОСОБА_1 як батька, бо фактично батько має змогу з`являтись з житті дітей лише раз на тиждень протягом 4-х год. та за присутності матері.

В червні 2023 року ОСОБА_1 , з вказаних підстав, повторно звернувся до виконкому Покровської районної в місті ради із заявою про встановлення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей, в якій просив орган Опіки та піклування визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його дітьми певним чином та способом. Однак, рішенням виконкому Покровської районної в місті ради від 18.07.2023 року № 372 було відмовлено у визначенні позивачу порядку його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми на підставі чинності рішення від 03.05.2023 р. № 263.

Зазначав, що необхідним є дотримання розумного балансу участі обох батьків у вихованні дітей, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дітей постійно, а характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, бо між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт.

Вважає, що оскільки батько проживав разом із дітьми на протязі тривалого часу, виховуючи їх, то відсутні застереження щодо побачення з дітьми в присутності їх матері.

Внаслідок незгоди матері дітей щодо спілкування позивача із дітьми, то Годдард ОСОБА_5 змушений звернутись до суду для усунення перешкод з боку матері у вихованні та вільному спілкуванні батька із дітьми, шляхом встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, без присутності матері дітей.

Так, за адресою місця фактичного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , який останній довгостроково орендує, створено всі належні умови для перебування дітей.

Також, Годдард ОСОБА_5 має постійний дохід, бо є фізичною особою-підприємцем, тому на регулярній основі в добровільному порядку перераховує ОСОБА_2 грошові кошти для утримання дітей та забезпечення їх всім необхідним, зокрема, на прохання матері дітей здійснив оплату в сумі 57 928,00 грн. необхідних зимових шин для автомобіля, що є спільною сумісною власністю сторін, та який було залишено в користуванні відповідачки.

На підставі викладеного: просив суд усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні батька ОСОБА_1 з дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з його дітьми, встановивши наступний порядок систематичних побачень позивача з дітьми без присутності матері дітей:

- кожного тижня з 19:00 години п`ятниці до 19:00 години неділі за місцем проживання батька з можливістю залишати дітей в нічний час доби за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей;

- щорічне спільне проживання та/чи відпочинок батька з Годдард Гарольдом-Робертом та ОСОБА_4 за місцем мешкання ОСОБА_1 з можливістю поїхати із дітьми на відпочинок в санаторії, туристичні та оздоровчі бази в межах України з дотриманням вимог безпеки, пов`язаних з недопущенням перебування дітей в місцях проведення військових дій, на безперервний строк не менш ніж два тижні;

- кожного року з 12.00 год. до 17.00 год. в святкові дні (1 січня - Новий рік; 25 грудня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; 14 жовтня - День захисників і захисниць України), а також в день народження батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання ОСОБА_1 , та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей;

- щорічне спільне святкування днів народження Годдард Гарольда-Роберта (7 грудня) та ОСОБА_4 (1 листопада) тривалістю 5 годин в денний час доби з узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей;

- щоденне не обмежене спілкування з Годдард Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку;

- відвозити Годдарда Гарольда-Роберта та ОСОБА_4 на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях), супроводжувати дітей після закінчення занять до місця їх проживання в АДРЕСА_3 .

При цьому, під час перебування з ОСОБА_1 його дітей, Годдард Гарольда-Роберта та/чи Годдард Джейн-Кетрін, батько дітей зобов`язується дотримуватись режиму дня, харчування, догляду та у разі необхідності лікування дітей.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Усунуто перешкоди з боку матері, ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні батька, ОСОБА_1 , з дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми, які проживають з ОСОБА_2 , встановивши наступний порядок систематичних побачень батька з дітьми із дотриманням режиму дня, харчування, догляду та лікування дітей, а також протягом перших шести місяців з дня набуття чинності рішення суду у присутності матері дітей, ОСОБА_2 , а в подальшому, зі спливом шестимісячного строку, - без присутності ОСОБА_2 :

- кожної неділі на період з 11-00 год. до 17:00 год. за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання;

- щорічне спільне святкування 1 січня (Новий рік), 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 28 червня (День Конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисників і захисниць України), а також день народження батька (03 січня) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання;

- щорічне спільне святкування днів народження Годдарда Гарольда-Роберта (07 грудня) та ОСОБА_4 (01 листопада) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля й відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання;

- щоденне не обмежене спілкування з Годдардом Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку;

- відвозити дітей, Годдарда Гарольда-Роберта та Годдард Джейн-Кетрін, згідно їх графіку та згоди, на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях), та супроводжувати дітей (після закінчення занять) до місця їх проживання.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Крикун Павло Анатолійович, просить рішення суду частково скасувати, змінити мотивувальну частину рішення суду, виключивши з неї посилання щодо вчинення домашнього насильства позивачем Годдардом ОСОБА_6 та висновок суду про встановлення поведінки позивача, яка начебто негативно вплинула на стан малолітнього Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки, а також змінити резолютивну частину рішення суду щодо порядку систематичних побачень батька з дітьми.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, беручи до уваги сукупність свідчень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також інформації психолога ОСОБА_9 та висновку судового експерта від 1 квітня 2024 року передчасно визнав доведеними обставинами, що діти сторін були свідками агресії з боку їх батька відносно близьких для них членів родини, які фактично є недоведеними. Зокрема, у висновку експерта лише припускається, що Гарольд-Роберт міг бути свідком або активним учасником сімейного обговорення ситуації, яка склалася. При цьому, з урахуванням висновку експертизи можна дійти висновку, що без наявності регулярних зустрічей батька з сином (за присутності доньки та відсутності матері), неможливо буде налагодити стійкий психологічний зв?язок між батьком та сином, заважаючи на формування бачення сина під впливом матері або інших значимих дорослих (можливо бабусі по матері).

Показання свідків ОСОБА_10 (подруга відповідачки) та ОСОБА_7 (мати відповідачки) не можуть мати вирішального впливу на висновки судового рішення, так як свідок ОСОБА_10 зазначила суду що вона очевидцем цього не була, однак зі слів своєї дитини, якій таку інформацію надали діти сторін, знає, що ОСОБА_1 бив ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_7 , яка є заінтересованою особою, зазначила, що висунула претензії позивачу, що він її вдарив головою об двері та ногами побив відповідачку на очах ОСОБА_13 , при цьому, ані відповідачка, ані її мати, не надають жодних доказів тверджень про начебто вчинення позивачем домашнього насильства. Натомість, інші свідки дали покази, які спростовують покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та охарактеризували позивача, як гарного батька.

Позивач зазначає, що враховуючи постійне спільне проживання дітей лише з відповідачкою, остання навмисно налаштовує дітей проти батька та проти спілкування з ним, враховуючи маленький вік дітей.

Вважає, що твердження відповідачки щодо домашнього насильства по відношенню до дітей є надуманими і направленими на те, аби позбавити позивача законного права спілкуватися зі своїми рідними дітьми. На думку позивача, позбавлення його можливості спілкування з дітьми є способом маніпулювання та наслідком образи відповідачки на позивача за те, що спільне подружнє життя не вдалося. Зазначає, що однією із причин, у зв?язку з чим позивач вирішив розірвати шлюб, була певна психологічна нестабільність відповідачки, вона могла вдарити дітей речами, особливо після того, як вживала алкогольні напої.

Наполягає на тому, що у справі відсутні докази притягнення позивача до відповідальності за вчинення дій, які мають ознаки домашнього насильства.

Вважає, що підстави для застосування судової практики Верховного суду у справі №753/23626/17 відсутні, адже у цій справі була наявна постанова суду про вчинення домашнього насильства, чого у даному випадку судом не встановлено.

Стосовно мови спілкування з дітьми зазначає, що він розуміє російську мову, якою спілкуються діти, які в свою чергу розуміють англійську мову. Вказує на те, що у період перебування сторін у шлюбі, він неодноразово залишався із дітьми наодинці та не мав перешкод у спілкуванні з ними.

Також, вважає, що судом було враховано неналежні докази, а саме «інформацію щодо корекційної роботи практичного психолога з Годдард Джейн та Годдард Гарольдом».

Просить врахувати постанови Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі 619/3051/17 та від 11 грудня 2019 року по справі №753/15487/18 щодо зустрічі батька з дітьми без присутності їх матері.

Позивач вважає, що належним способом його участі у вихованні дітей буде саме графік побачень, запропонований ним у позовній заяві.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому засіданні з перекладачем ОСОБА_14 , його представників адвокатів Макаренка О.Ю. та ОСОБА_15 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, відповідачку ОСОБА_2 та її представника адвоката Кебкало Т.М., які, кожна окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 577 від 01 серпня 2014 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2023 року, яке набуло чинності 12 травня 2023 року.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1616 від 21 грудня 2016 року, Годдард Гарольд-Роберт народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим Покровським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1291 від 13 листопада 2018 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , громадянин Великобританії, має посвідку на постійне проживання в Україні до 06 лютого 2030 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 19 травня 2020 року.

ОСОБА_1 орендує житло за Договором оренди від 01 липня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 27 квітня 2023 року, складений спеціалістами служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, за адресою: АДРЕСА_2 , створені задовільні умови проживання, в будинку виконаний ремонт, сучасні меблі, побутова техніка, а у підвальному приміщенні облаштоване укриття. В будинку чисто, охайно, в наявності фрукти, овочі, продукти харчування. Для дітей виділена окрема кімната, яка облаштована двома окремими ліжками, диваном, комп`ютером, спортивним обладнанням, у наявності речі для повсякденного користування. Разом з ОСОБА_1 мешкає співмешканка, ОСОБА_16 , яка не заперечує щодо перебування дітей разом із батьком.

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, що вбачається з характеристики від 03 вересня 2023 року Голови квартального комітету № 17 м. Кривого Рогу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 19.08.2022 року є фізичною особою-підприємцем.

Проходження періодичного наркологічного огляду ОСОБА_1 підтверджується довідкою КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» від 01 вересня 2023 року.

Надання допомоги ОСОБА_1 військовій частині НОМЕР_1 засобами цифрової радіостанції, інструктажу для особового складу ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_3 , підтверджується листом від 03.03.2022 року ВЧ НОМЕР_1 , чеками придбання радіостанцій, подякою командування ВЧ НОМЕР_2 й ВЧ НОМЕР_3 та фото із зображеннями ОСОБА_1 у колі військових.

Перерахування позивачем на користь відповідачки коштів 07 листопада 2022 року, 27 листопада 2022 року, 31 січня 2023 року, 2 березня 2023 року, 28 березня 2023 року, 18 квітня 2023 року, 2 травня 2023 року, 15 червня 2023 року, 4 липня 2023 року, 13 вересня 2023 року на утримання дітей підтверджується копіями квитанцій АТ «Приватбанк», а також випискою з карткового рахунку ОСОБА_2 у АТ «Приватбанк».

Придбання позивачем зимових шин на автомобіль Ауді н/з НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_2 , на суму 57928 грн. підтверджується чеком від 07 листопада 2022 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Придбання позивачем мобільного телефону, Смартфон Xiaomi Redmi, за 4698 грн. 17 березня 2023 року, шолому для велосипеду 4 червня 2023 року за 1480 грн., бустеру за 3750 грн. 28 травня 2023 року, оплати послуг фітнес центру на суму 450 грн. 11 червня 2023 року та 2 липня 2023 року, придбання літнього взуття на суму 2798 грн. 28 травня 2023 року, відвідування контактного зоопарку «Зверополіс» 25 червня 2023 року, придбання іграшок на суму 281,41 грн., підтверджується чеком ТОВ «Комфі Трейд», квитанцією АТ «Приватбанк», чеками магазину «Антошка», чеками ФОП ОСОБА_17 , чеком № 73776 та чеком від 7 липня 2023 року.

Судом було оглянуто численні фото із зображеннями позивача у колі своїх дітей, Гарольда-Роберта та ОСОБА_18 , а також їх матері ОСОБА_2 .

Із переписки сторін, долученої до справи представником позивача, вбачається, що ОСОБА_1 висуває претензії до ОСОБА_2 з приводу відсутності можливості для нього бачитись із дітьми у визначений рішенням органу опіки час по неділях, а також підтверджує намагання батька приймати більш активну участь в спілкування з дітьми шляхом супроводу їх на заняття з Джиу-Джитсу та з танців відповідно.

Згідно з довідкою від 9 вересня 2023 року тренера Годдард Гарольд-Роберта з Джиу-Джитсу, на тренування дитину приводять здебільшого мати та бабуся з дідусем.

Згідно з характеристикою від 11 вересня 2023 року на Годдарда Гарольд-Роберта Криворізької гімназії № 93, дитина навчається у 1-А класі, навчанням якого опікується мати, ОСОБА_2 . При цьому батько дитини, ОСОБА_1 , до навчального закладу не приходив.

Травмування ОСОБА_4 04 червня 2023 року підтверджується довідкою від 4 червня 2023 року лікаря травматолога, за якою дитина отримала забійні травми перенісся.

ОСОБА_9 , яка має диплом спеціаліста за кваліфікацією психолога та за інформацією Криворізького ліцею № 71 від 11 вересня 2023 року, працює практичним психологом, провела корекційну роботу із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ході якого дівчинка повідомила, що їй було страшно, коли тато бив бабусю, а також із Годдардом Гарольдом-Робертом, який повідомив, що він відчував біль, коли його у 4 роки вдарив тато.

Наявність кримінального провадження № 0000114 від 3 квітня 2023 року за фактом завдання ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень підтверджується постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2023 року та постановою прокурора від 25 жовтня 2023 року про скасування постанови про закриття такого кримінального провадження.

За висновками судового експерта № 3953-23 від 1 квітня 2024 року, проведеного на виконання ухвали суду, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не сприймає батька ОСОБА_1 як безпечного дорослого, тому необхідно проведення систематичної роботи психолога з дитиною. За бажанням дитини та забезпечення безпечних умов батьком в подальшому, коли дитина почне сприймати батька як безпечного дорослого, то зустрічі дитини з батьком будуть психологічно безпечними.

Також зустрічі батька, Годдарда ОСОБА_19 із донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності на зустрічах матері ОСОБА_2 , будуть психологічно безпечними.

У висновку експерта вказано, що сімейна ситуація, що склалась, негативно впливає на емоційний стан та ознаки благополуччя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через конфлікт між батьками. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_1 , а саме: прояви агресії мають негативний вплив на емоційний стан дитини. Водночас, індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_2 не мають негативного впливу на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. При цьому, особливості виховної поведінки ОСОБА_2 у цілому не мають негативного впливу на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. Ознаки «потураючої гіперпротекції», мінімальності батьківських санкцій, розширеної сфери батьківських почуттів та високій рівень симбіозу можуть бути скореговані зверненням до психолога.

Судовий експерт зазначив, що сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості Годдарда ОСОБА_19 та ОСОБА_2 , особливості їх виховної поведінки не мають негативного впливу на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Експертом припускається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міг бути свідком або активним учасником сімейною обговорення конфліктної ситуації, яка склалась. Також відповідне бачення могло бути сформовано дитиною під впливом матері або інших значимих дорослих. При цьому оцінка сімейної ситуації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має залежності від виливу з боку ОСОБА_2 .

На підставі рішення виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради від 03 травня 2023 року № 263, враховуючи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі від 03 травня 2023 року № 10, виконком районної в місті ради вирішив визначити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: кожної неділі забирати матір з дітьми у дворі будинку АДРЕСА_1 об 11.00 год. та об 15.00 год. повертати їх до постійного місця проживання, а зустрічі проводити в громадських місцях під наглядом матері.

Відповідно до рішення виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради від 18 липня 2023 року № 372, враховуючи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі від 5 липня 2023 року № 15, виконком районної в місті ради вирішив відмовити позивачу в визначенні йому порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, Годдардом Гарольдом-Робертом, ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в зв`язку із чинністю рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 03.05.2023 року № 263.

Відповідно до рішення виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради від 06 вересня 2023 року № 548, враховуючи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі від 06 вересня 2023 року № 19, виконком районної в місті ради, на виконання ухвали суду від 30 серпня 2023 року, вирішив затвердити висновок щодо визначення ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за яким Орган опіки та піклування вважав доцільним визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 із дітьми, а саме: кожної неділі забирати матір з дітьми у дворі будинку АДРЕСА_1 об 11.00 год. та об 15.00 год. повертати їх до постійного місця проживання, а зустрічі проводити в громадських місцях під наглядом матері.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з боку матері ОСОБА_2 чиняться перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні батька ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підлягають усуненню, шляхом визначення порядку щодо участі ОСОБА_1 у вихованні дітей та спілкуванні з ним при регулярних зустрічах із дотриманням режиму дня, харчування, догляду та лікування дітей, а також протягом перших шести місяців з дня набуття чинності рішення суду у присутності матері дітей, а в подальшому, зі спливом шестимісячного строку, - без присутності ОСОБА_2 кожної неділі на період з 11-00 год. до 17:00 год. за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання. Крім того, суд вважав необхідним визначити: щорічне спільне святкування 1 січня (Новий рік), 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 28 червня (День Конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисників і захисниць України), а також день народження батька (03 січня) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання; щорічне спільне святкування днів народження Годдард Гарольда-Роберта (07 грудня) та ОСОБА_4 (01 листопада) тривалістю 3 (три) години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля й відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання; щоденне не обмежене спілкування з Годдард Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку; відвозити дітей, Годдард Гарольда-Роберта та Годдард Джейн-Кетрін, згідно їх графіку та згоди, на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях), та супроводжувати дітей (після закінчення занять) до місця їх проживання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1, 3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За статтею 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до частини другої статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Щодо вирішення вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у виховані дитини, слід зазначити, що положеннями частини першої статті 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Позов про усунення перешкод - це позов негаторний, тобто позов про заперечення поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права.

Задовольняючи позовні вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з боку матері ОСОБА_2 чиняться перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні батька ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , й доводи апеляційної скарги не містять посилання на необгрунтвоаність висновків суду першої інстанції в цій частині.

При цьому, судом першох інстанції вірно враховано, що недосягнення згоди між батьками щодо порядку та способу участі батька у вихованні дітей не можуть бути підставою для відмови йому у спілкуванні з дітьми.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частина друга статті 159 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів (див. постанову Верховного Суду від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20).

Судом встановлено, що під час складання висновку судового експерта № 3953-23 від 01 квітня 2024 року, проведеного на виконання ухвали суду, було проведено бесіду із малолітініми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Експертом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не сприймає батька ОСОБА_1 , як безпечного дорослого, тому необхідно проведення систематичної роботи психолога з дитиною. За бажанням дитини та забезпечення безпечних умов батьком в подальшому, коли дитина почне сприймати батька як безпечного дорослого, то зустрічі дитини з батьком будуть психологічно безпечними.

При цьому, зустрічі батька ОСОБА_1 із донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності на зустрічах матері ОСОБА_2 , будуть психологічно безпечними.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визначення способів участі у вихованні дитини, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, що не дають можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дітьми, який мав би влаштовувати кожну зі сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку.

Судом визначено спосіб та поряок участі батька ОСОБА_1 у житті дітей, з урахуванням їх потреб та інтересів, та з дотриманням принципу рівності прав батьків щодо участі у вихованні дітей.

Колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для встановлення наступного порядку систематичних побачень позивача з дітьми без присутності матері дітей: кожного тижня з 19:00 години п`ятниці до 19:00 години неділі за місцем проживання батька з можливістю залишати дітей в нічний час доби за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей; щорічне спільне проживання та/чи відпочинок батька з Годдардом Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін за місцем мешкання ОСОБА_1 з можливістю поїхати із дітьми на відпочинок в санаторії, туристичні та оздоровчі бази в межах України з дотриманням вимог безпеки, пов`язаних з недопущенням перебування дітей в місцях проведення військових дій, на безперервний строк не менш ніж два тижні; кожного року з 12.00 год. до 17.00 год. в святкові дні (1 січня - Новий рік; 25 грудня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; 14 жовтня - День захисників і захисниць України), а також в день народження батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання ОСОБА_1 , та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей; щорічне спільне святкування днів народження Годдарда Гарольда-Роберта (7 грудня) та ОСОБА_4 (1 листопада) тривалістю 5 годин в денний час доби з узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей.

Так, суд вірно визначив, що побачення батька з дітьми кожної неділі на період з 11-00 год. до 17:00 год. за місцем проживання батька та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання, забезпечить потребу останніх у спілкуванні із батьком, з огляду на те, що ОСОБА_1 не обмежений у щоденному спілкуванні з дітьми, зокрема, засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку, а також при відвезенні дітей на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях) та при супроводженні дітей після закінчення занять до місця їх проживання. При цьому, визначення порядку участі батька у вихованні дітей у спосіб, про який просить позивач, тобто кожного тижня з 19:00 години п`ятниці до 19:00 години неділі - всі вихідні дні, є неприйнятним, оскільки порушуються права дітей на спілкування з матір`ю у вільний від занять дітей у навчальних закладах час.

Визначення судом щорічного спільного світкування позивача із дітьми 1 січня (Новий рік), 25 грудня (Різдво Христове), 8 березня (Міжнародний жіночий день), 28 червня (День Конституції України), 24 серпня (День незалежності України), 14 жовтня (День захисників і захисниць України), а також день народження батька (03 січня) тривалістю 3 години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання, теж є вірним та в апеляційній скарзі не наведено обгрунтвоаних доводів щодо необхідності визначення часу цих побачень саме з 12:00 до 17:00 годин. При цьому, слід зазначити, що визначення конкретного часового проміжку таких побачень є недоречним та може вплинути на графік дітей, який не є незмінним та беззаперечно буде вподальшому корегуватися, з урахуванням вікових змін дітей.

Погоджується колегія суддів й з визначенням судом щорічного спільного святкування днів народження Годдарда Гарольда-Роберта (07 грудня) та ОСОБА_4 (01 листопада) тривалістю 3 години в денний час доби, за узгодженням конкретного проміжку часу з матір`ю дітей, за місцем проживання ОСОБА_1 та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля й відпочинку дітей, з подальшим поверненням дітей до їх постійного місця проживання та в апеляційній скарзі не наведено обгрунтованих доводів щодо необхідності збільшення тривалості цього часу до п?яти годин.

Не можна погодитись із доводами апеляційної скарги щодо необхідності встановлення порядку систематичних побачень позивача з дітьми саме без присутності матері дітей, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, з огляду на висновки експерта (за висновком експерта № 3953-23 малолітній Гарольд-Роберт не сприймає свого батька як безпечного дорослого), доцільним буде проведення побачень батька із дітьми протягом перших шести місяців з дня набуття чинності рішення суду у присутності матері дітей ОСОБА_2 , а в подальшому, зі спливом шестимісячного строку, - без її присутності.

Щодо вимог апеляційної скарги про визначенні порядку участі батька у вихованні дітей, шляхом щоденного необмеженого спілкування з Годдардом Гарольдом-Робертом та Годдард Джейн-Кетрін засобами телефонного, поштового, електронного, відео та інших засобів зв`язку, а також відвозити Годдарда Гарольда-Роберта та Годдард Джейн-Кетрін на заняття та/чи в позашкільні навчальні заклади (на тренування та заняття в спортивних, творчих секціях), супроводжувати дітей після закінчення занять до місця їх проживання в АДРЕСА_3 , колегія суддів зазначає, що ці вимоги задоволено судом у повному обсязі.

Аргументи апеляційної скарги щодо визначення ОСОБА_1 способу участі у вихованні дітей та встановлення днів і часів побачень із ними, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки висновків суду у цій частині. Проте, судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку, й вірно визначено позивачеві спосіб участі у вихованні дітей.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що установлений судом порядок спілкування батька з дітьми відповідає найкращим інтересам дитини, є обґрунтованим і справедливим.

Водночас, суд дотримався розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей, що сприятиме у повній мірі їх нормальному розвитку і забезпечить рівність прав батьків у вихованні дітей.

Разом з тим, колегія суддів вважає прийнятними доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду у мотивувальній частині щодо вчинення домашнього насильства позивачем Годдардом Джо Робертом та висновок суду про встановлення поведінки позивача, яка негативно вплинула на стан малолітнього Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки.

Так, дійсно, відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності.

Європейський суд з прав людини вказав, що «питання домашнього насильства, яке може проявлятися у різних формах - від застосування фізичної сили до сексуального, економічного, емоційного або словесного насильства,- виходить за межі обставин конкретної справи. Це загальна проблема, яка тією чи іншою мірою стосується всіх держав-членів, і не завжди очевидна, оскільки часто має місце у контексті особистих стосунків або закритих соціальних систем (див. згадане рішення у справі «Володіна проти Росії» (Volodina v. Russia), пункт 71). Хоча це явище може найчастіше стосуватися жінок, Суд визнає, що чоловіки також можуть бути потерпілими від домашнього насильства і насправді прямо чи опосередковано діти теж часто стають жертвами. Якщо особа висуває небезпідставну скаргу щодо повторюваних актів домашнього насильства над нею чи інших видів знущання, якими б незначними не були окремі епізоди, національні органи влади зобов`язані оцінити ситуацію загалом, у тому числі й загрозу продовження аналогічних подій (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Ірина Смірнова проти України» (Irina Smirnova v. Ukraine), заява № 1870/05, пункти 71 і 89, від 13 жовтня 2016 року). Серед іншого, ця оцінка має належним чином враховувати особливу вразливість потерпілих, які часто емоційно, економічно чи іншим чином залежать від своїх нападників, а також психологічний ефект, який може мати загроза повторного знущання, залякування та насильства на повсякденне життя потерпілого (див., mutatis mutandis, згадані рішення у справах «Хайдуова проти Словаччини» (), пункт 46, та «Ірина Смірнова проти України» (Irina Smirnova v. Ukraine), там само). Якщо встановлено, що конкретна особа була постійним об`єктом знущань, і є вірогідність продовження жорстокого поводження, окрім реагування на конкретні інциденти, органи державної влади повинні вжити належні заходи загального характеру для протидії основній проблемі та запобіганню майбутньому жорстокому поводженню (див. рішення у справі «Джорджевіч проти Хорватії» (), заява № 41526/10, пункти 92 і 93 та 147-149, ЄСПЛ 2012, та згадане рішення у справі «Ірина Смірнова проти України» (Irina Smirnova v. Ukraine), там само) (LEVCHUK v. UKRAINE, № 17496/19, § 78, 80 , ЄСПЛ, від 03 вересня 2020 року).

Під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Тлумачення вказаної норми свідчить, що законодавець поклав на суд обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду враховувати як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так і за присутності дитини.

Тобто, у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або за її присутності.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 червня 2022 року по справі № 753/23626/17.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачка ОСОБА_2 посилалась на факт вчинення насильства позивачем, однак, доказів щодо наведених нею обставин суду не надала.

Зокрема, наявність кримінального провадження № 0000114 від 3 квітня 2023 року за фактом завдання ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що підтверджується постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2023 року та постановою прокурора від 25 жовтня 2023 року про скасування постанови про закриття такого кримінального провадження, не свідчить про вчинення позивачем ОСОБА_1 домашнього насильства у присутності дітей, що вплинуло на стан малолітнього Годдарда Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки.

Покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , у даному випадку, не можуть беззаперечно підтверджувати факт вчинення домашнього насильства позивачем ОСОБА_1 , оскільки, ОСОБА_10 пояснила, що вона особисто свідком таких подій не була, а свідок ОСОБА_7 є матір?ю відповідачки та потерпілою у кримінальному провадженні № 0000114.

При цьому, жодних доказів щодо звернення відповідачки ОСОБА_2 до компетентних органів з приводу домашнього насильства у сім?ї та притягнення ОСОБА_1 , у зв?язку з цим, до відповідальності суду не надано.

Більш того, зазначаючи про вчинення домашнього насильства позивачем Годдардом ОСОБА_6 та встановлення поведінки позивача ОСОБА_1 , яка вплинула на стан малолітнього Годдарда Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки, суд першої інстанції не вказав, яка конкретно поведінка позивача вплинула на малолітнього Годдарда Гарольда-Роберта та які саме негативні наслідки це мало.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, зміні, шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на вчинення домашнього насильства позивачем ОСОБА_1 та встановлення поведінки позивача ОСОБА_1 , яка вплинула на стан малолітнього Годдарда Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки.

В іншій частині рішеня суду є законним та обгрутованим, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Крикун Павло Анатолійович, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року змінити, шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на вчинення домашнього насильства позивачем ОСОБА_1 та встановлення поведінки позивача ОСОБА_1 , яка вплинула на стан малолітнього Годдарда Гарольда-Роберта та мала негативні наслідки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: