ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Фастові Київської області клопотання представника відповідача ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав про закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду через свого представника ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, відповідно до якої просить позбавити батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 6000,00 грн на місяць, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

06.05.2024 року через підсистему «електронний суд» представник відповідача надіслав клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовано тим, що у травні 2023 року ОСОБА_3 вже зверталася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.07.2023 року у задоволенні ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа ВК Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав відмовлено. А тому вважає, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, провадження у справі № 381/4803/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав підлягає закриттю.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача подане клопотання про закриття провадження підтримав та просив його задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача в задоволенні клопотання про закриття провадження просила відмовити, оскільки відмова у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав не є підставою для позбавлення сторони у повторному зверненні до суду з такими ж вимогами.

Заслухавши учасників судового процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п.33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 08квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, предметом спору у даній справі є позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 6000,00 грн на місяць, щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Між тим, в провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав (справа № 544/1181/23). Предметом вказаного цивільного позову також було позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням суду від 10.07.2023 року у задоволенні позовні було відмовлено у зв`язку з недоведеністю обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

Разом з тим, з аналізу рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 липня 2023 року вбачається, що обставини про які зазначала позивач в обґрунтування своїх позовних вимог були про злісне не виконання своїх батьківських обов`язків з боку відповідача, як батька дитини. Однак, на час прийняття рішення судом на дату липень 2023 року, не було встановлено факт злісного не виконання обов`язків батька дитини, при цьому не було надано висновку органу опіки піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання представника відповідача.

Керуючись ст. 43,49,251,259,260,353ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав про закриття провадження по справі залишити без задоволення.

Ухвала в порядку ст.353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.05.2024 року.

Головуючий суддя Г.В.Соловей