У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Волкова Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області на розгляді перебуває позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на спадкове майно.

26.11.2024 до суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 у зазначеній вище справі, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 72,5 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено низку договорів позики, відповідно до умов яких ОСОБА_1 передав ОСОБА_6 грошові кошти у загальній сумі 166 400 доларів США та 13 000 Євро. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 грошові кошти не сплачував, утворилась заборгованість, яка становить 333 616,2 Долари США та 24 405,65 Євро, включаючи пеню, штраф, 3% річних та відсотки за користування позикою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями ОСОБА_6 є відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , до яких ОСОБА_1 звернувся з письмовою вимогою про погашення заборгованості, однак його вимоги не були задоволені. Заявник посилається на те, що до спадкового майна входить, зокрема квартира загальною площею 72,5 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, дійшов до такого висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та спів мірними з позовними вимогами, зокрема, спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, перевірити імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, а також мотивувати неможливість порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 640/868/19, від 20 травня 2021 року у справі № 640/29749/20, від 11 січня 2022 року у справі № 640/18852/21,від 28 липня 2022 року у справі № 640/31850/20, від 16 серпня 2022 року у справі № 640/35685/21 та від 26 жовтня 2022 року у справі № 640/30483/21.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише у разі наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог.

У підготовчому судовому засіданні 28.11.2024 суд протокольною ухвалою не прийняв до розгляду та повернув позивачу заяву про зміну предмета позову на підставі положень ч. 5 ст. 49 ЦПК України у зв`язку з неподанням суду доказів направлення копій заяви про зміну предмета позову іншим учасникам справи.

За таких обставин, спірна квартира не є предметом позовних вимог, а тому предмет позову та обраний позивачем вид забезпечення позову вочевидь не по`вязані між собою, а тому, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на спадкове майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. С. Волкова