Справа № 152/896/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом адвоката Скоромної Ірини Миколаївни

в інтересах ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення боргу за договором позики

учасники справи:

представник позивачки адвокат Скоромна І.М.,

представник відповідачки адвокат Коц О.М.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачки.

1. Представник позивачки звернулася до суду з цим позовом та вказала, що між позивачкою та відповідачкою 10 грудня 2020 року було укладено договір позики. Згідно пункту 1 позичальник ОСОБА_2 отримала від позикодавця ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 284000 грн, що еквівалентно 10000 доларам США за курсом 28,40 грн за 1 долар США. Передачу грошей здійснено до підписання договору позики. Факт підписання договору позичальником свідчить про отримання ним усієї, вказаної у договорі, грошової суми та про відсутність будь-яких претензій, які б стосувалися цього питання. Згідно з пунктом 2 договору позики сторони за цим договором домовились про те, що: а) договір позики є безпроцентним; б) остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 10 червня 2021 року. При цьому повернення грошей на вибір позичальника може здійснюватися як частинами, так і однією сумою, яка може бути передана позикодавцеві не пізніше вказаної вище дати; в) за домовленістю сторін термін виконання зобов`язання може бути продовжений, шляхом укладення додаткової угоди, посвідченої нотаріально; г) за домовленістю сторін повернення коштів здійснюватиметься частинами та/або одноразовим платежем; д) факт передачі (повернення) коштів позичальнику підтверджується власноручно складеною розпискою або нотаріально засвідченою заявою від позикодавця. До цього часу відповідачка не повернула позивачці суму боргу та не пропонувала домовитися про продовження терміну виконання, таким чином, на думку представника позивачки, відповідачкою прострочено виконання зобов`язання по договору позики та існує безспірна заборгованість в цій сумі. Відповідачка свої зобов`язання не виконала, станом на 10 червня 2024 року не повернула навіть і частину боргу. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивачки просила суд стягнути з відповідачки на користь позивачки заборгованість за договором позики від 10 грудня 2020 року у розмірі 411298 грн, яка складається з 284000 грн, - заборгованість за договором позики, 29784 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та 97514,00 грн, - нарахований індекс інфляції в період 10 грудня 2020 року по 10 червня 2024 року. Крім цього, представник позивачки просила стягнути з відповідачки суму понесених судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи, що становить 19112,98 грн та складається з судового збору у розмірі 4112,98 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн (а.с.2-6).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивачки надала суду копію договору позики, копію заяви про прострочення виконання зобов`язання.

3. Відповідачка відзиву на позов не подала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. 16 липня 2024 року від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с.32-34).

5. 19 липня 2024 року від відповідачки надійшла заява про відкладення судового засідання (а.с.39).

6. 22 липня 2024 року від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с.43-44).

7. 30 серпня 2024 року від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с.54-55).

8. 9 жовтня 2024 року від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с.66-67).

9. 14 жовтня 2024 року від представника відповідачки до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.71).

10. 11 листопада 2024 року від представника позивачки до суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с.77-78).

11. 17 листопада 2024 року від представника відповідачки адвоката Коц О.М. надійшла заява про розгляд справи в режимі відео конференції (а.с.83).

12. 18 листопада 2024 року від представника відповідачки адвоката Коц О.М. заява про застосування наслідків порушення строку позовної давності (а.с.84-85).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

13. Ухвалою судді Соколовської Т.О. від 25 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачці ОСОБА_2 в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.21-22).

14. Копія позовної заяви з додатками були надіслані представником позивачки (а.с.13), а копія ухвали від 25 червня 2024 року направлено судом відповідачці за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 24 червня 2024 року, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с.20). Надіслана судом за вказаною адресою поштова кореспонденція, повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.29). Крім цього, з відстеження поштового відправлення «Укрпошта» видно, що позовна заява з додатками, що була направлена представником позивачки за місцем проживання відповідачки, не була вручена (а.с.82).

15. Ухвалою судді Соколовської Т.О. від 17 липня 2024 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скоромної Ірини Миколаївни про участь у судовому засіданні о 08 годині 19 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах та від імені якої діє адвокат Скоромна Ірина Миколаївна до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в режимі відеоконференції відмовлено (а.с.37).

16. Ухвалою судді Соколовської Т.О. від 22 липня 2024 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скоромної Ірини Миколаївни про участь у судовому засіданні о 10 годині 2 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах та від імені якої діє адвокат Скоромна Ірина Миколаївна до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в режимі відеоконференції відмовлено (а.с.46).

17. Ухвалою судді Роздорожної А.Г. від 6 серпня 2024 року прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін на 12 вересня 2024 року (а.с.50).

18. Ухвалою від 30 серпня 2024 року постановлено допустити участь представника позивача адвоката Скоромної Ірини Миколаївни в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 12 вересня 2024 року о 15-00 год, в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року №196 (зі змінами і доповненнями) та повідомлено представника позивача адвоката Скоромну Ірину Миколаївну про можливість участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за позовом позики, у режимі відеоконференції за допомогою системи Easycon (а.с.58).

19. Ухвалою від 12 вересня 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду та постановлено здійснити виклик відповідачки ОСОБА_2 на вищевказану дату та час шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом надіслання судової повістки за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.60).

20. Ухвалою від 9 жовтня 2024 року постановлено допустити участь представника позивача адвоката Скоромної Ірини Миколаївни в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 14 жовтня 2024 року о 13-00 год, в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року №196 (зі змінами і доповненнями) та повідомлено представника позивача адвоката Скоромну Ірину Миколаївну про можливість участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за позовом позики, у режимі відеоконференції за допомогою системи Easycon (а.с.70).

21. Ухвалою судді від 11 листопада 2024 року постановлено допустити участь представника позивача адвоката Скоромної Ірини Миколаївни в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 18 листопада 2024 року о 13-30 год, в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року №196 (зі змінами і доповненнями) та повідомлено представника позивача адвоката Скоромну Ірину Миколаївну про можливість участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за позовом позики, у режимі відеоконференції за допомогою системи Easycon (а.с.81).

ІV. Пояснення учасників справи.

22. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити повністю.

23. Представник відповідачки позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачкою строків позовної давності.

V. Фактичні обставини, встановлені Судом.

24. Згідно з копією договору позики від 10 грудня 2020 року, ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) уклали цей договір на наступних умовах: позичальник отримала від позикодавця, а позикодавець передала у власність позичальникові гроші в сумі 284000 грн, що є еквівалентом 10000 доларів США, за курсом 28,40 грн за 1 долар США. Передачу грошей здійснено до підписання цього договору. Факт підписання договору позичальником свідчить про отримання ним усієї вказаної у договорі грошової суми та про відсутність будь-яких претензій, які б стосувалися цього питання. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 10 червня 2021 року. Крім цього, з даного договору видно, що сторони вказали свої паспортні дані та ідентифікаційні номери, а також в договорі наявні підписи сторін (а.с.8-9).

25. Відповідно до копії заяви про прострочення виконання зобов`язання по договору Позики від 10 грудня 2020 року, позивачка 22 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку надіслала відповідачці письмову вимогу про повернення боргу (а.с.10-11).

VІ. Оцінка Суду.

26. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

27. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

28. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

30. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

31. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

32. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

33. Судом встановлено, що відповідачка погодилася на умови договору позики, шляхом його підписання та в подальшому, порушила строки та порядок повернення суми позики, що призвело до утворення заборгованості за вказаним договором.

34. Так, в договорі позики сторони погодили, що позика остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 10 червня 2021 року. У вказаний строк відповідачка не повернула грошові кошти, які взяла у борг. Належним доказом виконання відповідачкою договору позику, щодо повернення коштів позичальнику є вланосноручно складена розписка, однак відповідачкою та її представником такого доказу суду надано не було, а також не спростовано факт існуючого боргу перед позивачкою жодними іншими належними та допустимими доказами.

35. Суд вважає, що представник позивачки надала належний та допустимий доказ про факт невиконання відповідачкою узятих на себе зобов`язань за договором позики, щодо повернення фактично отриманої суми коштів, а тому порушене право позивачки підлягає судовому захисту.

36. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

37. Відтак, на думку Суду, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки неповернутої суми позики підлягають задоволенню повністю.

38. Щодо заяви представника відповідачки про застосування наслідків порушення строку позовної давності суд зазначає наступне.

39. Пунктами 12 та 19 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

40. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

41. Крім цього, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

42. Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

43. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

44. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року на усій території України з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року було встановлено карантин. У подальшому строк дії карантину продовжувався відповідними постановами КМУ та 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, встановлений карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений. В свою чергу воєнний стан в Україні триває і станом на день ухвалення цього рішення.

45. Тому суд вважає, що строки позовної давності в цьому випадку не сплили.

46. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

47. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

48. Згідно з розрахунком, наведеним представником позивачки у позовній заяві, сума інфляційних витрат становить 97514 грн, а 3% річних 29784 грн, які нараховані з 10 грудня 2020 року по 10 червня 2024 року.

49. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18. Також загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

50. У зв`язку з викладеним, Суд вважає, що розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до статті 625 ЦК України повинен виконуватися починаючи з 11 червня 2021 року, тобто з наступного дня після дати закінчення строку, на який надавалась позика.

51. Окрім цього, відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

52. Отже, інфляційні витрати та три відсотки річних як відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню з відповідачки за період з 11 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС=(ІІ1:100)*(ІІ2:100)*(ІІ3:100)*…(ІІZ:100), де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ індекс інфляції за останній місяць прострочення. Відповідно IIc (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.06675745. В свою чергу 284 000,00 x 1.06675745 - 284 000,00 = 18 959,12 грн. Три відсотки річних за 258 днів складають відповідно 6022,35 грн.

53. В свою чергу, відповідачкою та її представником не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання відповідачкою своїх зобов`язань і які б були підставою для зменшення розміру заборгованості або звільнення від її сплати.

VІI. Розподіл судових витрат.

54. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

55. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

56. Тому, з відповідачки, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивачки документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 3084,74 грн.

57. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

58. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

59. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

60. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

61. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Зазначене узгоджується з правовою позицією, що висловлена Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18

62. У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин п`ятої-сьомої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (аналогічні положення містяться в частинах третій-п`ятій статті 141 ЦПК України) попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 124 ГПК України (яка кореспондується з частиною другою статті 134 ЦПК України) у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

63. Тому, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що фактичні витрати позивачки на професійну правничу допомогу не підтверджені доказами, зокрема відповідними квитанціями чи будь-якими іншими платіжними документами оплати позивачкою адвокату суми послуг, суд дійшов висновку, що у задоволенні судових витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн слід відмовити.

З цих підстав,

Керуючись статтями 12, 13, 77, 78, 79, 80, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10 грудня 2020 року в сумі 308981 (триста вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) грн, що складається з: 284000 грн заборгованості за договором позики; 6022,35 грн 3 процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з 11 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно; 18959,12 грн індексу інфляції за період з 11 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 3084 (три тисячі вісімдесят чотири) грн 74 коп.

5. В задоволенні стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн, відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 28 листопада 2024 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт № НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: адвокат Скоромна Ірина Миколаївна, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001446 від 15 вересня 2022 року, діє на підставі ордеру серії СА №1087443 від 20 червня 2024 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Представник відповідачки: адвокат Коц Олександр Миколайович, який знаходиться по АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6333 від 14 лютого 2019 року, діє на підставі ордеру серії АА №0046523 від 14 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА