Провадження № 2-к/202/1/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника стягувача Мальцевої І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (клопотання) компанії thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ), правонаступником якої є компанія thyssenkrupp Materials Traiding GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ГмбХ), про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України (боржник Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь»), -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2017 року thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з клопотанням, в якому просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016.

Клопотання обґрунтовано тим, що 09.02.2017 року Міжнародний Комерційний Арбітражний Суд при Торгово-Промисловій Палаті України прийняв рішення по справі № 427u/2016, яким стягнув з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на користь компанії thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH 3 304 784,56 доларів США, в тому числі: 3 282 076,77 доларів США позовних вимог, 22 507,79 доларів США у відшкодування сплаченого арбітражного збору, а також 200,00 доларів США у відшкодування плати за послуги перекладача.

Підставою для звернення до Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України стало арбітражне застереження, викладене в пункті 17.1 Контракту купівлі-продажу № 15/1814, укладеного 07.11.2008 року між компанією ОТТО WOLFF Handelsgesellschaft mbH та ВАТ «Енергомашспецсталь», яким визначено, що усі спори, які виникають з або у зв`язку із цим Контрактом, включаючи будь-яке питання, яке стосується його укладення, дійсності або припинення, будуть передаватися на розгляд та кінцеве вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у відповідності з його Регламентом, який інкорпорується в це застереження.

Частиною 1 статті 1 Регламенту МКАС при ТПП України, затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України № 18(1) від 17 квітня 2007 року із змінами, внесеними Рішеннями Президії Торгово-промислової палати України № 24(6) від 25 жовтня 2012 року, № 38(1) від 24 квітня 2014 року, визначено, що до МКАС за угодою сторін можуть передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном. До компетенції МКАС відносяться, зокрема, спори, які випливають з відносин торгового характеру, включаючи такі угоди і не обмежуючись ними як купівля-продаж (поставка) товарів.

На підставі угоди про злиття, укладеної 28.04.2014 року між компанією ОТТО WOLFF

Handelsgesellschaft mbH та компанією ThyssenKrupp Mannex GmbH та погодженої рішенням акціонерів/учасників обох компаній, компанія ОТТО WOLFF Handelsgesellschaft mbH злилася з компанією ThyssenKrupp Mannex GmbH з переданням всіх своїх активів останній.

08.03.2016 року рішенням зборів акціонерів ThyssenKrupp Mannex GmbH було змінено найменування компанії на thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH та внесено відповідні зміни до статуту компанії.

Вказані обставини були встановлені та перевірені МКАС при ТПП України під час розгляду справи № 427u/2016.

На виконання вимог пункту 5 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. № 514-VI статут Відкритого акціонерного товариства «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ» було приведенню у відповідність із нормами цього Закону, зокрема, змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ».

Боржник - ПАТ «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ» був належним чином повідомлений про ініціювання арбітражного провадження та розгляд справи відповідно до статті 15 Регламенту МКАС при ТПП України, що також підтверджується довідкою № 967/14-6, складеною 07.04.2017 року головою МКАС при ТПП України, в якій вказано, що відповідач - ПАТ «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ» був належним чином повідомлений про всі стадії арбітражного розгляду, зокрема йому вручені згідно з повідомленнями про вручення:

?08.11.2016 р. - позовні матеріали, Регламент та Рекомендаційний список арбітрів МКАС при ТПП України, надіслані 02.11.2016 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 049;

?15.11.2016 р. - додатково надані позивачем документи, надіслані 10.11.2016 р. рекомендованим листом з повідомленням про врученням №? 041;

?30.12.2016 р. - повістка із зазначенням дати, часу, місця розгляду справи, складу Арбітражного суду та постанова Президента Торгово-промислової палати України від 26 грудня 2016 р. про призначення одноособового арбітра, надіслані 27.12.2016 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 043.

Рішення МКАС при ТПП України від 9 лютого 2017 р. було надіслано відповідачу 09.03.2017 р. кур?єрською поштою DHL за авіа накладною № та вручено йому 10.03.2017 р. згідно з листом кур?єрської пошти DHL від 10.03.2017 р.

Відповідно до частини 1 статті 57 Регламенту МКАС при ТПП України рішення МКАС при ТПП України є остаточним і обов`язковим для сторін з дати його винесення.

Рішення МКАС при ТПП України по справі № 427/2016 від 09.02.2017 р. відповідно до статті 32 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» є остаточним та набрало законної сили, що підтверджуються офіційним документом - довідкою міжнародного арбітражу МКАС при ТПП України № 967/14-6, складеною 07.04.2017 р. головою МКАС при ТПП України.

ПАТ «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ» не виконало рішення МКАС при ТПП України в добровільному порядку.

За цих підстав, посилаючись норми статей 390-394 ЦПК України, які діяли на час звернення до суду, статті 35 та 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», статті І-IV Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958), заявник просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України по справі № 427u/2016 від 09.02.2017 pоку про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ» (ідентифікаційний код 00210602) на користь компанії thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH (Thyssenkrupp Allee 1, 45143, Essen, Germany (Алея Тіссенкрупп 1, 45143, Ессен, Німеччина), реєстраційний номер HRB22761): позовних вимог в розмірі 3 282 076,77 доларів США, арбітражного збору в розмірі 22 507,79 доларів США, плати за послуги перекладача в розмірі 200,00 доларів США.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 серпня 2017 року у даній справі було відкрите провадження та запропоновано боржнику Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» подати письмові заперечення проти вказаного клопотання.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 вересня 2017 року клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 призначено до судового розгляду на 15 вересня 2017 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 вересня 2017 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/26633/17 за заявою ПАТ «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті України від 09.02.2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2023 року, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09 лютого 2017 року у справі № 427u/2016 за позовом thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH про стягнення коштів.

При цьому відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» у зв`язку зі значним судом навантаженням на Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22.

Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з рішенням Ради суддів України № 31 від 17.08.2023 року.

15 листопада 2023 року дана цивільна справа була зареєстрована в Індустріальному районному суді міста Дніпропетровська та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Наталію Марченко.

Згідно з п. 9 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 11 частини 1 цього розділу визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року в аналогічній справі № 234/11586/17 відзначено, що «Перехідні положення Кодексу не містять спеціального правила щодо порядку оскарження судових рішень у справах, де змінено правила інстанційної підсудності, у тому числі і справ за заявами про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, тому на підставі положень процесуального закону можна дійти висновку, що справи про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, які розпочаті розглядом судами першої інстанції за правилами ЦПК, які діяли до 15 грудня 2017 року, підлягають завершенню розглядом судами цієї інстанції. Відповідно, судами апеляційної інстанції щодо перегляду рішень, ухвалених судами першої інстанції, є апеляційні суди».

Отже, незважаючи на те, що чинна редакція ЦПК України щодо цієї категорії справ передбачає інстанційну юрисдикцію апеляційного суду, дана справа з урахуванням положень розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України підлягає розгляду судом першої інстанції, рішення якого може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 січня 2024 року цивільну справу за заявою (клопотанням) thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України було прийнято до розгляду та поновлено провадження у справі.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі правонаступника thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH - компанію thyssenkrupp Materials Traiding GmbH.

Враховуючи, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 серпня 2017 року у даній справі боржнику Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» було запропоновано надати письмові заперечення проти клопотання thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH та в подальшому ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 вересня 2017 року клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 призначено до судового розгляду по суті, боржник з 2017 року мав достатньо часу для подання свої заперечень, судом з урахуванням приписів частини 12 статті 33 ЦПК України призначено судовий розгляд заяви по суті на 14 лютого 2024 року.

Сторони, а саме стягувач thyssenkrupp Materials Trading GmbH та боржник Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь», були завчасно належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви (клопотання) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016.

Судове повідомлення було безпосередньо вручено боржнику Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 16, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також боржник був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду через свій зареєстрований електронний кабінет у системі «Електронний суд».

У судовому засіданні представник thyssenkrupp Materials Trading GmbH адвокат Мальцева І.В. клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 підтримала.

Представник Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» у судове засідання не з?явився, заперечень проти клопотання не надав.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, приходить до висновку, що клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 07 листопада 2008 року між фірмою компанією «ОТТО WOLFF Handelsgesellschaft mbH» («Отто Вольф хандельсгезельшафт мбХ)» (продавець) та Відкритим акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (покупець) був укладений контракт купівлі-продажу № 15/1814.

Відповідно до пункту 1.1 Контракту продавець зобов`язується поставити товар, зазначений у Додатках до цього Контракту, а покупець прийняти товар та здійснити оплату в сумах, визначених в додатках.

Валюта Контракту або долари США, або Євро, як погоджено в додатках (п. 5.2 Контракту).

Згідно з пунктом 17.1 Контракту всі спори, які виникають з цього Контракту, включаючи будь-яке питання, що стосується його укладення, дійсності або припинення, будуть передаватися на розгляд і остаточне вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту, який інкорпорується в це застереження.

28 квітня 2014 року (коли продавець вже виконав зобов`язання за Рамковим Договором № 15/1814 від 07 листопада 2008 р.) «ОТТО WOLFF Handelsgesellschaft mbH» та «ThyssenKrupp Mannex GmbH» уклали угоду про злиття, відповідно до якої «ОТТО WOLFF Handelsgesellschaft mbH» об?єднується з «ТіссенКрупп Маннекс ГмбХ» шляхом передачі останньому усіх своїх активів.

08 березня 2016 р. на загальних зборах акціонерів «ThyssenKrupp Mannex GmbH» змінено назву компанії на «Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH».

В свою чергу, 14 березня 2018 року остання була об?єднана шляхом злиття з «Thyssenkrupp Raw Materials GmbH» та перейменована у «thyssenkrupp Materials Traiding GmbH».

Також судом установлено, що «Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH» 13 вересня 2016 року звернулося до Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» заборгованості за договором № 15/1814 від 07 листопада 2008 року, укладеним між «ОТТО WOLFF Handelsgesellschaft mbH» та ВАТ «Енергомашспецсталь».

Арбітражним рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09.02.2017 року у справі АС №427u/2016 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на користь thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ) 3 282 076,77 доларів США (три мільйони двісті вісімдесят дві тисячі сімдесят шість доларів США 77 центів) у якості суми заявлених претензій, 22507,79 доларів США (двадцять дві тисячі п`ятсот сім доларів США 79 центів) у якості компенсації сплаченого арбітражного збору та 200,00 доларів США (двісті доларів США) у якості компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову, а разом 3 304 784,56 доларів США (три мільйони триста чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири долари США 56 центів).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.02.2023 року, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09 лютого 2017 року у справі № 427u/2016 за позовом thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH про стягнення коштів.

Отже, в своєму клопотанні заявник просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09 лютого 2017 року у справі № 427u/2016.

Порядок розгляду і вирішення клопотання про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначений главою 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу».

Так, згідно зі статтею 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Статтею 474 ЦПК України визначено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до частини першої статті 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Відповідно до частини четвертої статті 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу додаються: 1) оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або нотаріально завірена копія такого рішення; 2) оригінал арбітражної угоди або нотаріально завірена копія такої угоди; 3) документ, що підтверджує сплату судового збору; 4) копії заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу відповідно до кількості учасників судового розгляду, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет ; 5) довіреність або інший документ, що підтверджує повноваження особи на підписання заяви; 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених у пунктах 1-3 та 5 цієї частини документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, якщо вони викладені іншою мовою.

Статтею 478 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до частини першої та другої статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

В ухвалі суду мають бути також зазначені: 1) найменування і склад міжнародного комерційного арбітражу, який прийняв рішення; 2) імена (найменування) сторін арбітражного спору; 3) дані про рішення міжнародного комерційного арбітражу, за яким заявник просить видати виконавчий лист; 4) вказівка про видачу виконавчого листа або про відмову у його видачі.

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Сторона, що спирається на арбітражне рішення або порушує клопотання про його виконання, повинна подати оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або належним чином засвідчену копію такого, а також оригінал арбітражної угоди, зазначеної в статті 7, або належним чином засвідчену копію такої. Якщо арбітражне рішення або угода викладені іноземною мовою, сторона повинна подати належним чином засвідчений переклад цих документів на українську мову.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Закону у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що:

- одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

- сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

- рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

- склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

- рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

- об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або

- визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Зазначені положення закону відповідають Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958), яка набула чинності для України 08.01.1961 року.

Слід відзначити, що, вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати законність прийнятого рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

При цьому тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Саме така правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2014 року по справі № 6-39цс14.

Суд вважає, що клопотання компанії thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH, правонаступником якої є thyssenkrupp Materials Traiding GmbH, за своєю формою та змістом у цілому відповідає вимогам процесуального закону та Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09.02.2017 року у справі АС №427u/2016 винесено по суті спору, передбаченого арбітражною угодою, та набрало законної сили.

Спір розглянутий компетентним арбітражем - Міжнародним Комерційним Арбітражним Судом при Торгово-Промисловій палаті України у складі, визначеному відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» і Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ПАТ «Енергомашспецсталь» був належним чином повідомлений про всі стадії арбітражного розгляду, що підтверджується долученою до клопотання довідкою Голови МКАС при ТПП України від 07.04.2017 р. та копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Також на підтвердження своїх вимог стягувач надав суду копію рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09.02.2017 року, засвідчену нотаріусом, із нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, копію контракту купівлі-продажу, засвідчену нотаріусом, та інші визначені законом документи.

В свою чергу, боржником не надано доказів наявності обставин, які дають підстави для відмови у виконанні рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Всі доводи боржника щодо цього рішення були предметом оцінки Шевченківським районним судом м. Києва, ухвалою якого від 20.02.2023 року відмовлено у скасуванні рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 09 лютого 2017 року у справі № 427u/2016. Заперечень проти клопотання стягувача боржник не надав.

Суд вважає, що визнання та виконання цього арбітражного рішення жодним чином не суперечитиме публічному порядку України.

За таких обставин клопотання можливо задовольнити, визнавши та видавши дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на користь thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH 3 282 076,77 доларів США (три мільйони двісті вісімдесят дві тисячі сімдесят шість доларів США 77 центів) у якості суми заявлених претензій, 22507,79 доларів США (двадцять дві тисячі п`ятсот сім доларів США 79 центів) у якості компенсації сплаченого арбітражного збору та 200,00 доларів США (двісті доларів США) у якості компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову, а разом 3 304 784,56 доларів США (три мільйони триста чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири долари США 56 центів), що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день постановлення ухвали (38,1264 грн. - за 1 долар США), еквівалентно 125 999 538 (сто двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн.

У зв`язку з задоволенням клопотання та наданням дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 відповідно слід видати стягувачу на підставі цього рішення виконавчий лист для його подальшого пред`явлення до виконання.

Керуючись ст. ст. 35, 36 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", ст. 479 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву (клопотання) компанії thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ), правонаступником якої є компанія thyssenkrupp Materials Traiding GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ГмбХ), про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України у складі єдиного арбітра Володимира Крохмаля від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», , на користь thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ) (Алея Тіссенкрупп 1, 45143, Ессен, Німеччина) 3 282 076,77 доларів США (три мільйони двісті вісімдесят дві тисячі сімдесят шість доларів США 77 центів) у якості суми заявлених претензій, 22507,79 доларів США (двадцять дві тисячі п`ятсот сім доларів США 79 центів) у якості компенсації сплаченого арбітражного збору та 200,00 доларів США (двісті доларів США) у якості компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову, а разом 3 304 784,56 доларів США (три мільйони триста чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири долари США 56 центів).

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій палаті України від 09 лютого 2017 року по справі № 427u/2016.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у порядку, передбаченому для оскарження рішень суду, - протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія МАРЧЕНКО