У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 Справа №2-126/06

05 березня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , Агенція нерухомості «Надія» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Дубчак С.П., звернулася до суду із скаргою на бездіяльність Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить зобов`язати вказаний відділ ДВС зняти арешт з її майна, зокрема: 1) з реєстраційним номером обтяження №63696 від 13 липня 2004 року відповідно до постанови ДВС серії АА №661322 від 05 липня 2004 року; 2) з реєстраційним номером обтяження №3617884 від 17 серпня 2006 року відповідно до постанови ДВС серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року; 3) з реєстраційним номером обтяження №4061416 від 15 листопада 2006 року відповідно до постанови ДВС серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року.

В обґрунтування скарги скаржник зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2006 року стягнуто з неї в користь ТзОВ «Центр нерухомості» 2860 грн вартості наданих послуг, 5720 грн штрафу та 232,36 грн пені, а також 110 грн сплаченого держмита та 560,92 грн сплаченої вартості проведеної експертизи, а всього 9483,28 грн. Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 07 вересня 2006 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2006 року в частині розміру неустойки (штрафу, пені) змінено і суму визначено в розмірі 2000 грн. В решті рішення суду залишено без змін. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2006 року стягнуто з неї в користь приватного підприємця ОСОБА_2 2783 грн штрафу за невиконання умов договору та 51 грн сплаченого судового збору. Наприкінці серпня 2008 року на її адресу надійшла вимога Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 22 серпня 2008 року щодо сплати стягнутих судом сум. 27 серпня 2008 року вона повністю виконала вказану вимогу ДВС та сплатила на рахунок виконавчої служби 8364,92 грн.

Зазначила, що вона звернулася до Першої тернопільської державної нотаріальної контори з метою вчинення нотаріальних дій пов`язаних із перереєстрацією права власності на належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Розглянувши подані нею документи, державний нотаріус повідомив про неможливість вчинення нотаріальних дій, з огляду на те, що в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження, а саме арешт нерухомого майна накладений згідно постанов державної виконавчої служби АА № 661322 від 05.07.2004, АМ № 010779 від 11.08.2006, АМ № 022530 від 07.11.2006. З метою зняття арешту на нерухоме майно, вона звернулася із заявою до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Листом від 22.01.2024 №13526 Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив у знятті арешту, вказавши про те, що вказані постанови про арешт майна не знайдені. Таким чином, інформація про виконавчі провадження в межах яких були винесені постанови АА № 661322 від 05.07.2004, AM № 010779 від 11.08.2006, AM № 022530 від 07.11.2006 видані Міським відділом державної виконавчої служби - відсутня. Водночас, з інформаційної довідки № від 25.01.2024 вбачається наявність наступних арештів: 1) з реєстраційним номером обтяження №63696 від 13 липня 2004 року відповідно до постанови ДВС серії АА №661322 від 05 липня 2004 року; 2) з реєстраційним номером обтяження №3617884 від 17 серпня 2006 року відповідно до постанови ДВС серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року; 3) з реєстраційним номером обтяження №4061416 від 15 листопада 2006 року відповідно до постанови ДВС серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року.

Посилаючись на наведене та те, що наявність на даний час арешту на її майно та оголошення заборони на його відчуження є невиправданим втручанням у її право на мирне володіння своїм майном, просила задовольнити скаргу.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2024 року скаргу прийнято до розгляду.

26 лютого 2023 року представник Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала письмові пояснення по справі. Вказала, що згідно перевірки бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції виконавчих проваджень, згідно постанов серії АА №661322 від 05 липня 2004 року, серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року, серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року, де боржником була ОСОБА_1 не знайдено. База даних автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. Відповідно до Наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки і підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, інформація про виконавчі провадження в межах яких були винесені постанови серії АА №661322 від 05 липня 2004 року, серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року, серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року, видані Міським відділом державної виконавчої служби відсутня. Враховуючи вищенаведене, Відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має законних підстав для вилучення обтяження за №63696, яке накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії АА №661322 від 05 липня 2004 року, обтяження №3617884, яке накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року та обтяження №4061416, яке накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Зазначила, що у вирішені питання про скасування арештів майна боржника відділ ДВС покладається на думку суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Попередньо представник ОСОБА_1 адвокат Дубчак С.П. подав клопотання про розгляд скарги без його та ОСОБА_1 участі. Окрім того, адвокат Дубчак С.П. подав заяву про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії в частині зняття арешту з реєстраційним номером обтяження №63696 від 13 липня 2004 року відповідно до постанови ДВС серії АА №661322 від 05 липня 2004 року та з реєстраційним номером обтяження №3617884 від 17 серпня 2006 року відповідно до постанови ДВС серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року. Зазначив, що вказані арешти була накладені відділом ДВС у зв`язку з виконанням ухвал суду про забезпечення позову.

Стягувачі ОСОБА_2 , Агенція нерухомості «Надія» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості» в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені належним чином.

Представник Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дубчака С.П. про залишення скарги в частині без розгляду, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява адвоката Дубчака С.П. про залишення скарги в частині без розгляду підлягає до задоволення, оскільки не суперечить чинному законодавству і не порушує будь-чиї права чи охоронювані законом інтереси сторін, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання зняти арешт з майна: реєстрації номер обтяження №63696 накладений на підставі постанови державної виконавчої служби АА №661322 від 05 липня 2004 року, реєстраційний номер обтяження 3617884 накладений на підставі постанови державної виконавчої служби АМ №010779 від 11 серпня 2006 року, слід залишити без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь Агенції нерухомості «Надія» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості» 2860 грн вартості наданих послуг, 5720 штрафу та 232,36 грн пені за порушення умов виконання договору, а також 110 грн сплаченого держмита та 560,92 грн сплаченої вартості проведеної експертизи, а всього 9483,28 грн.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 07 вересня 2006 року змінено рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2006 року в частині розміру неустойки (штрафу, пені) та визначено їх суму в розмірі 2000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь приватного підприємця ОСОБА_2 2783 грн штрафу за невиконання умов договору та 51 грн сплаченого судового збору.

З довідки від 02 лютого 2024 року, складеної працівниками Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, вбачається, що відповідно до наказу за №127 від 01 листопада 2016 року про знищення справ цивільного провадження, у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, справа за позовом Агенція нерухомості «Надія» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості» до ОСОБА_1 про належне виконання умов договору та стягнення неустойки, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Агенції нерухомості «Надія» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості» про визнання недійсним договору замовлення та угоди неукладеною, під порядковим номер 2-160/2006 знищена.

Постановою державної виконавчої служби у м. Тернополі №1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження від 01 листопада 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичних та юридичних осіб боргу в сумі 8364,92 грн накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

22 серпня 2008 року Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції направлено ОСОБА_1 вимогу, в якій зазначено про наявність на виконанні у вказаного відділу ДВС зведеного виконавчого провадження №60 від 01 листопада 2006 року, відкритого на підставі виконавчого листа №2-126 від 20 червня 2006 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 2834 грн та виконавчого листа №2-160 від 26 червня 2006 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Агенція нерухомості «Надія» ТОВ «Центр нерухомості» заборгованості на загальну суму 5530,92 грн.

З квитанції Державного ощадного банку України за №103 від 27 серпня 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала на рахунок Першого відділу ДВС ТМУЮ 8364,92 грн.

ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 11 вересня 2003 року, посвідченим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №4-2708 та реєстраційним посвідченням від 17 вересня 2003 року, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №363303322 від 25 січня 2024 року, на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт, в тому числі наявне обтяження реєстраційний номер 4061416, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АМ №022530, видана 07 листопада 2006 року, заявник: Державна виконавча служба у м. Тернополі №1, додаткові дані: стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб боргу в сумі 8364,92 грн.

Як вбачається з відповіді Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за №13526 від 22 січня 2024 року, інформація про виконавчі провадження в межах яких були винесені постанови серії АА №661322 від 05 липня 2004 року, серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року, серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року, видані Міським відділом державної виконавчої служби відсутня. Враховуючи вищенаведене, Відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не має законних підстав для вилучення обтяження за №63696, яке накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії АА №661322 від 05 липня 2004 року, обтяження №3617884, яке накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії АМ №010779 від 11 серпня 2006 року та обтяження №4061416, яке накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

З відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що в реєстрі відсутні відомості про виконавчі провадження, де боржником значиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В силу вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

В силу вимог частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

В силу вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Здійснюючи своє право власності власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606ХІV від 1999 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

В силу вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції Закону) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 07 листопада 2006 року державним виконавцем державної виконавчої служби у м. Тернополі №1 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ №022530 від 07 листопада 2006 року, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 . Вказана постанова винесена державним виконавцем в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження від 01 листопада 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичних та юридичних осіб боргу в сумі 8364,92 грн

Відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_1 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 15 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження: 4061416, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АМ №022530, видана 07 листопада 2006 року, заявник: Державна виконавча служба у м. Тернополі №1, додаткові дані: стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб боргу в сумі 8364,92 грн.

З реєстру виконавчих проваджень АСВП встановлено, що на даний час будь-які відкриті виконавчі проваджень стосовно ОСОБА_1 в реєстрі АСВП відсутні.

Про відсутність будь-яких виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1 також зазначає і відділ ДВС у своїх запереченнях на скаргу.

Верховний Суд у своїй постанові від 10 січня 2024 року у справі №569/6234/22 вказав, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перерахувала на рахунок Першого відділу ДВС ТМУЮ 8364,92 грн, що підтверджується квитанцією Державного ощадного банку України за №103 від 27 серпня 2008 року.

Вказані обставини свідчить про погашення боржником заборгованості згідно зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб боргу в сумі 8364,92 грн, в рамках якого було накладено вищевказаний арешт.

Таким чином, на даний час зведене виконавче провадження щодо ОСОБА_1 та відомості про наявність будь-якого іншого виконавчого провадження стосовно останньої відсутні. Судом встановлено наявність доказів про погашення ОСОБА_1 боргу згідно зведеного виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт на майно останньої.

Аналізуючи вищенаведені докази та встановлені обставин справи, беручи до уваги, що боржник зверталася до відділу ДВС із заявою про зняття арешту та отримала відмову, враховуючи неспівмірність нескасованого арешту з сумою боргу згідно виконавчого провадження, відсутність будь-яких виконавчих проваджень, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність потреби подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 , яка була боржником у зведеному виконавчому провадженні, позбавлена іншого способу захисту свого права на вільне володіння, користування та розпорядження майном, аніж оскарження дій виконавця щодо незняття арешту із належного їй майна.

При цьому, суд виходить із того, що відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення шляхом зобов`язання Тернопільського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити дії щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного постановою державного виконавця від 07 листопада 2006 року АМ №022530 у зведеному виконавчому провадженні від 01.11.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичних та юридичних осіб боргу на суму 8364,92 грн. (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4061416).

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , Агенція нерухомості «Надія» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр нерухомості» задовольнити.

Зобов`язати Тернопільський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити дії щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного постановою державного виконавця від 07 листопада 2006 року АМ №022530 у зведеному виконавчому провадженні від 01.11.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь фізичних та юридичних осіб боргу на суму 8364,92 грн. (тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4061416).

Вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання зняти арешт з майна: реєстрації номер обтяження №63696 накладений на підставі постанови державної виконавчої служби АА №661322 від 05 липня 2004 року, реєстраційний номер обтяження 3617884 накладений на підставі постанови державної виконавчої служби АМ №010779 від 11 серпня 2006 року, залишити без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 08 березня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька