РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Перекупка І.Г.

при секретарі Конончук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за заявою поданою представником ОСОБА_1 адвокатом Дубок Сергієм Миколайовичем, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його загибелі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник заявниці посилався на те, що заявниця є сестрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час участі в бойових діях поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області, що підтверджено повідомленням про смерть від 31.05.2023 року № 483. Під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини 21.03.2023 року ОСОБА_2 зник безвісно, що підтверджено повідомленням про смерть від 24.03.2023 року № 444 та витягом з ЄРДР № 0000998. Після смерті батьків та чоловіка, ОСОБА_1 проживала разом із своїм загиблим братом за адресою АДРЕСА_1 . Разом вели господарство, були пов`язані між собою спільним побутом. Крім цього, ОСОБА_2 регулярно пересилав грошові кошти на банківську карту його сестри для ведення спільного господарства та підтримки сім`ї. Більше того згідно довідки нотаріуса від 11.10.2023 року № 297/02-14 єдиним спадкоємцем загиблого є саме ОСОБА_1 . Крім того вона здійснила поховання загиблого та отримала від військової частини НОМЕР_1 допомогу на поховання.

Тобто заявниця є єдиним спадкоємцем загиблого та перебувала на його утриманні. Інших спадкоємців, крім неї, як особи, що перебуває на утриманні, у загиблого ОСОБА_2 немає.

Ухвалою судді Богунського раойнного суду м. Житомира від 12.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Представник заявниці подав до суду клопотання про розгляд справи без участі, вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, заперечень на заяву не подав.

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.05.1972 та серії НОМЕР_3 , виданого 13.023.1970, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідньою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13, 14).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був чоловіком ОСОБА_1 (а.с. 24).

В повідомленні начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 № 444 від 24.03.2023, яка направлена ОСОБА_1 повідомлено про те, що її брат солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оператор 1 протитанкового відділення 2 протитанкового взводу протитанкової артилерійської батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 21.03.2023 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 (а.с. 20).

В повідомленні начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 № 483 від 31.05.2023, яка направлена ОСОБА_1 повідомлено про те, що її брат солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оператор 1 протитанкового відділення 2 протитанкового взводу протитанкової артилерійської батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 внаслідок мінометно-артилерійського обстрілу від отриманих травм в районі населеного пункту м. Авдіївка Донецької області, загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини) (а.с. 19).

Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 1850/НЕ), ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті: розтрощення голови, тулубу та кінцівок; вибухова травма; ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та осколків (а.с. 17а).

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в місті Авдіївка Донецької області (а.с. 15).

Факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на день його смерті, а саме 21.03.2024 підтверджується наступними доказами.

Згідно копії довідки № 134 від 31.05.2023, виданої директором ПП «ЖБК «2» та акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.06.2023 зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 по 04.04.2022 (а.с. 25-26).

Солдат ОСОБА_2 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Авдіївка Донецької області, що вбачається з копії довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2023 № 20223 (а.с. 42).

Згідно копії довідки від 11.10.2023 № 297/02-14 приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андруса А.В. вбачається, що згідно спадкової справи № 75/2023 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини подала його сестра ОСОБА_1 (а.с. 41).

Крім того, факт того, що заявниця перебувала на утриманні у загиблого брата ОСОБА_2 підтверджено також показами свідків, а саме: ОСОБА_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , стверджує, що ОСОБА_2 піклувався та допомагав ОСОБА_1 по господарству, постійно купував продукти харчування, надавав кошти для господарських потреб, оплачував комунальні послуги; ОСОБА_6 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , стверджує, що ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_1 , піклувався про неї, купував продукти та допомагав по господарству; ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 , стверджує, що ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_1 та вів разом спільне господарство, купував продукти харчування та оплачував ремонт в квартирі, оплачував комунальні послуги; ОСОБА_8 , який стверджує, що ОСОБА_2 оплачував комунальні послуги, купував продукти харчування, та побутову техніку для помешкання, в якому проживав спільно із ОСОБА_1 ; ОСОБА_9 , який стверджує, що ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_1 фінансово, сплачував комунальні послуги та купував продукти харчування; ОСОБА_10 , який також стверджує, що ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_1 фінансово (а.с. 33-38).

На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, окрім фактів, зазначених в ч.1 цієї норми, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб », члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Суд зазначає, що утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонт, сплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, речей першої необхідності, ліків, тощо.

В постанові Верховного суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Також у наведеній вище постанові зазначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в ред. на момент отримання права) одноразова грошова допомога в зв`язку з загибеллю військовослужбовця у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Виходячи з аналізу ст. 3 СК України, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сімє`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

У п. 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають та ведуть спільне господарство.

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, дослідженими доказами обґрунтовано підтверджено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні свого брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , під час захисту Батьківщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 247, 293-294, 315- 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву подану представником ОСОБА_1 адвокатом Дубок Сергієм Миколайовичем, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник заявниці: адвокат Дубок Сергій Миколайович, адреса: м. Житомир, вул. Київська, 53, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001082 видане 12.07.2019 Радою адвокатів Житомирської області.

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Повний текст рішення суду складено 28.10.2024.

Суддя І.Г. Перекупка