Справа № 523/7675/24
Провадження №2/523/3871/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Слободяника Олексія Ігоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), третя особа : Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області, як орган опіки та піклування (, місцезнаходження: смт Таїрове, Одеський район, Одеська область, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27) про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними,

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Слободяник О.І., з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа : Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області, як орган опіки та піклування, в якій просив :

-Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) не чинити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та у їх вихованні.

-Визначити способи участі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у спілкування з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та у їх вихованні наступним чином:

1.кожні перший та третій тижні місяця, з 08.00 години понеділка до 20.00 години неділі, з можливістю ночівель обох дітей за місцем проживання батька, без присутності матері дітей, з подальшим їх поверненням до місця постійного проживання;

2.проведення днів народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , 04 серпня кожного року), Нового Року, Різдва Христова, Великодня, інших пам`ятних для ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дат: з 08.00 години до 20.00 години, за попереднім погодженням місця зустрічі з матір`ю дітей ОСОБА_2 ;

3.спільні поїздки на відпочинок та оздоровлення, зокрема, за межі України: без присутності матері дітей ОСОБА_2 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_2 про напрямки, умови перебування та тривалість поїздок, з подальшим повернення дітей до місця постійного проживання;

4.у разі хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_4 : можливість ОСОБА_1 безперешкодно відвідувати їх за місцем проживання чи перебування; аудіо- та відеодзвінки ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 : без обмежень у будь-який час, виходячи з режиму дня та графіку навчання й відпочинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

22 травня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Слободяника О.І., про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Таїровська селищна Одеського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а саме:

-Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, передавати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) для систематичних побачень щотижня кожної п`ятниці та кожної суботи, з 10 годин 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, без присутності ОСОБА_2 .

-Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) чинити перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у визначений судом час (кожної п`ятниці та кожної суботи, з 10 годин 00 хвилин до 20 години 00 хвилин), до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

-Заборонити Державній прикордонній службі України здійснювати пропуск через державний кордон за межі України малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без супроводу їхнього батька ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або без його письмової нотаріально посвідченої згоди, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Заява мотивована тим, що сторони є батьками двох малолітніх дітей. Сторони проживають окремо. Малолітні діти проживають разом з відповідачем ОСОБА_2 , при цьому остання чинить перешкоди позивачу у побаченнях з дітьми, не надає можливості повноцінно спілкуватися та виховувати їх. Від початку 2024 року малолітні діти спілкувалися з батьком- позивачем по справі, лише три рази. 3 урахуванням тривалості судового розгляду, відсутність спілкування дітей з батьком може призвести до втрати емоційного зв`язку між ними, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Існує обґрунтована необхідність поновити та підтримати контакт батька з малолітніми дітьми на час розгляду спору, до ухвалення рішення по суті. Зустрічі батька з дітьми та їх спілкування сприятимуть відновленню та налагодженню емоційних стосунків ОСОБА_6 з його малолітніми сином та донькою, що відповідатиме законним інтересам як дітей, так і батька. Водночас, такі заходи жодним чином не обмежують права та законні інтереси відповідача і не є ідентичними задоволенню позову.

Також, представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово повідомляла про свій намір залишити Україну та переїхати до Республіки Польща. Позивач побоюється, що відповідач має намір вивезти дітей за кордон, без його на те згоди. Вказане унеможливить спілкування дітей батьком, спричинить ускладнення у поверненні дітей до України шляхом застосування юридичних механізмів, передбачених Конвенцією про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей. Крім того, відповідач не має за кордоном джерел та засобів для існування, а також будь-якого житла. Можливе вивезення дітей з України без згоди батька однозначно спричинить погіршення їхнього життєвого рівня погано вплине на їхній психоемоційний стан.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З позовної заяви вбачається, що станом на сьогоднішній день, між сторонами виник спір у сфері сімейних правовідносин з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів і часу у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Частина 1 статті 150 СК УКраїни передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

У статті 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Виходячи з положень ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», №10383/09, §100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

Суд вважає, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів та часу у вихованні та спілкуванні з дітьми, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітніх дітей особисто з їх батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дітей від спілкування із батьком.

Крім того, відповідно до п.4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску;

якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка (штамп) про взяття на постійний консульський облік у закордонній дипломатичній установі України або перебування такого громадянина на постійному консульському обліку підтверджується довідкою про перебування на консульському обліку, яка формується з використанням засобів відомчої інформаційної системи МЗС;

у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

свідоцтва про смерть другого з батьків;

рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері);

довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

свідоцтва про народження дитини, виданого компетентним органом іноземної держави, що не містить відомостей про батька дитини, легалізованого або засвідченого апостилем, а також без будь-якого додаткового засвідчення у випадках, передбачених міжнародним договором України.

3) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду або органу опіки та піклування (районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі його утворення), сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади) або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з одним із батьків, який має намір виїзду з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб;

4) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця та більше дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на захворювання, передбачені частиною п`ятою статті 157 Сімейного кодексу України, під час пред`явлення таких документів або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав:

довідки, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, про наявність заборгованості із сплати аліментів (у разі коли сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці);

документа, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу, в порядку та за формою, встановленими МОЗ (у разі коли сума заборгованості по аліментах становить понад три місяці, але не більше чотирьох місяців).

Отже, застосовані судом норми права чітко вказують, що за відсутності підстав для обмеження права дітей на спілкування з одним із батьків, який проживає окремо, реалізація цього права має бути забезпечена державою. Відповідно, батько, який на час вирішення даної справи проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а матір не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні.

В цілому, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, та не забезпечить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача в разі виїзду дітей за кордон, враховуючи законодавство, що регулює мобілізаційні заходи в країні, а тому суд вважає необхідним задовольнити заяву позивача про забезпечення позову. Крім іншого, суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Слободяника Олексія Ігоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме :

Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до набрання законної сили судовим рішенням по справі №523/7675/24, передавати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) для систематичних побачень щотижня кожної п`ятниці та кожної суботи, з 10 годин 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, без присутності ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) чинити перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у визначений судом час (кожної п`ятниці та кожної суботи, з 10 годин 00 хвилин до 20 години 00 хвилин), до набрання законної сили рішенням суду по справі №523/7675/24.

Заборонити Державній прикордонній службі України здійснювати пропуск через державний кордон за межі України малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без супроводу їхнього батька ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або без його письмової нотаріально посвідченої згоди, до набрання законної сили судовим рішенням по справі №523/7675/24.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повну ухвалу суду виготовлено 23.05.2024 року.

Суддя