Справа № 702/375/24
Провадження № 2/702/229/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.05.2024 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Жежер Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Підставою звернення з позовом вважає те, що 2005 року вона з відповідачем, ОСОБА_2 , зареєструвала шлюб, який був розірваний у 2007 році. Від даного шлюбу є дитина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Її син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 1 курсі денного відділення Львівського національного університету імені Івана Франка та не має змоги працевлаштуватися на роботу.
У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати дитину - студента, якому потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, підручників тощо.
Просить стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини з усіх видів його доходів.
Ухвалою суду від 12.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.05.2024 постановленою без виходу судді до нарадчої кімнати вирішено проводити заочний розгляд справи.
В судому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просила його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві та додатково пояснила, що її син ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі у Львівському національному університеті ім. І.Франка. Вона одна несе витрати щодо утримання сина щодо його харчування, проїзду та одягу, на що вона витрачає в місяць приблизно 17 000 19 000 грн. Відповідач ОСОБА_2 участі у утриманні сина не приймає, будь-яких коштів не надає. Наразі їй відомо, що на утриманні відповідача є інша дитина та відповідач проходить службу у Збройних силах України.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання відповідача), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, правом на подачі відзиву на позов не скориставася.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 - 283 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивачка у справі, є матір`ю, а ОСОБА_2 , відповідач у справі, є батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25.04.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 41 (а. с. 2).
За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Згідно з довідкою № 2745, виданою 13.09.2023 Львівським національним університетом імені Івана Франка, ОСОБА_3 , 2006 року народження, у 2023 році вступив до Львівського національного університету імені Івана Франка і зараз навчається на 1 курсі денного відділення. Строк закінчення освіти 30.06.2027 (а.с. 8).
Згідно з поясненням позивача її син навчається на бюджетній формі навчання, тобто навчається за рахунок держави.
Відповідно до змісту позовної заяви позивач вказує на необхідність утримання повнолітнього сина, якому потрібні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, підручників тощо, відповідно до пояснень позивача наданих в судовому засіданні вона щомісячно витрачає 17 000-19 000 грн на утримання сина.
Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин не надає.
Право на захист цивільного права та інтересів гарантовано ст. 15 ЦК України, якою визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень, викладених у ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.
В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на момент звернення до суду досяг 18 років та продовжує навчання.
Разом тим, будь-яких доказів на підтвердження потреби отримання матеріальної допомоги у зв`язку з таким навчанням (довідки про відсутність стипендії, довідки про доходи повнолітнього сина, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу, фіскальних чеків, платіжних доручень купівлі підручників, придбання одягу тощо) позивачем до суду не надано.
З урахуванням всіх наведених вище обставин, за відсутності будь-яких доказів потреби у отриманні матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що доводи позивача є недоведеними, а позов таким, що не підлягає до задоволення.
Оскільки суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76 - 82, 89, 95, 141, 258, 259, 263 -265, 268, 272-273, 279, 280 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Юлія ЖЕЖЕР