Справа № 577/356/24
Провадження № 2/577/300/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовною заявою Дубов`язівської селищної ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

Дубов`язівській селищний голова Білик Л. звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просить відібрати у матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав та стягнути з відповідачки на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь державного закладу чи особи, в якої перебуватимуть діти, аліменти в розмірі 1/3 ч. доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька внесені до свідоцтв про народження дітей зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 17.01.2024 р. близько 18.46 год. начальнику служби у справах дітей ОСОБА_1 надійшов дзвінок від старости Гружчанського старостинського округу Градун Л.І., що мати ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, разом з малолітніми дітьми на вулиці (температура повітря -19). В родині відбувалася сварка і співмешканець ОСОБА_6 перебуваючи в нетверезому стані, вигнав їх на вулицю в с.Дубинка. При спілкуванні з фахівцем діти категорично відмовлялись повертатись додому через те, що співмешканець скривдить матір та буде сварка, були змерзлі та голодні. ОСОБА_4 допила спиртні напої, які були з собою і заснула. Про дану подію було повідомлено Конотопський РВП ГУНП в Сумській обл. При прибутті працівників поліції діти розповіли, що мати посварилась з дядьком, який дуже кричав, вживав нецензурну лексику, погрожував дітям, тому вони ходили по вулиці в морозну погоду. Також повідомили, що в будинку дядька залишився ще їх братик Єгор 6 р. При прибутті до місця проживання ОСОБА_6 , знайшли хлопчика, який повідомив, що живуть з матір`ю в центрі м.Конотоп, приїхали до села з тіткою ОСОБА_7 . Він був голодним, боявся залишатися в будинку. Після чого, дітей доставили до Конотопської ЦРЛ з метою їх подальшого обстеження. Рішенням №3 виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради від 18.01.2024 р. Про негайне відібрання малолітніх від матері, без позбавлення батьківських прав та влаштування малолітніх було відібрано малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_4 , без позбавлення її батьківських прав. Встановлено, що діти знаходяться на обліку служби у справах дітей Дубов`язівської селищної ради як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків відносно дітей, безробіттям та вживанням спиртними напоями. Сім`я ОСОБА_4 перебуває на обліку в КУ Центр з надання соціальних послуг Дубов`язівської селищної ради з 22.05.2023 р. та отримує соціальну послугу соціальний супровід сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Причина взяття сім`ї на облік низький рівень виховного потенціалу батьків, часта зміна місця проживання, періодичне зловживання спиртними напоями, не забезпечення належного догляду за дітьми, соціально-економічні проблеми, малозабезпеченість сім`ї. В даній родині зростає троє дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в м.Конотопі, навчається в школі №10, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачка ніде не працює, співмешканець ОСОБА_6 періодично мав тимчасові заробітки. Сім`я проживає в будинку співмешканця. Санітарно-побутові умови проживання сім`ї близькі до задовільних. Продукти харчування наявні в обмеженій кількості, за рахунок натуральної допомоги (продуктами), яку надає мати співмешканця ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та співмешканець періодично зловживають спиртними напоями, потребують підтримки та допомоги з боку фахівця із соціальної роботи. Фахівцем із соціальної роботи здійснювались заходи щодо покращення санітарно-побутових умов проживання сім`ї, матеріального становища родини, проводились бесіди щодо відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, тощо. Неодноразово зверталась увага на недопущення випадків зловживання спиртними напоями дорослими членами родини, створення позитивного мікроклімату для гармонійного розвитку і зростання дітей. Разом з тим, мати не завжди дослухалась до рекомендацій фахівця із соціальної роботи, а саме в питаннях необхідності працевлаштування, зміни навчального закладу для старшого сина, дотримання здорового способу життя, недопущення випадків зловживання спиртними напоями, створення належних умов проживання родини. Мати не в повній мірі усвідомлює наявність проблем в сім`ї. Згідно довідки Гружчанського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІІ ст. мати ОСОБА_4 не переймається навчанням ОСОБА_9 , не підтримує зв`язку з педагогами навчального закладу. Все вищевказане свідчить про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по належному догляду та вихованню малолітніх дітей, що, відповідно до ст.164 ч.2 СК України, є однією з підстав позбавлення батьківських прав, що і змусило звернутися до суду.

Представник органу опіки та піклування Дубов`язівської селищної ради Гаман Л.В. позов підтримала та просить його задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

ОСОБА_4 заперечує задоволенню позову та пояснила, що бажає виховувати дітей.

Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-12), які поставлені на облік, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради Конотопського р-ну від 18.01.2024 р. Про негайне відібрання малолітніх дітей від матері, без позбавлення її батьківських прав та влаштування малолітніх відібрано малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав. Тимчасово влаштовано дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.14). Згідно акту обстеження умов проживання від 10.07.2023 р. за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання задовільні. В помешканні чисто, прибрано. Для дітей відведено окрему кімнату. Сім`я не забезпечена продуктами харчування, запасів вистачить на 2-3 дні. Є окреме ліжко, іграшки за віком, велосипед, в наявності сезонний одяг, взуття. Мати дітей та її співмешканець періодично зловживають спиртними напоями, залишають малолітніх без догляду, сваряться, вчиняють бійки в їх присутності (а.с.18). Згідно довідки Гружчанського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Дубов`язівської селищної ради Конотопського р-ну Сумської обл. від 19.01.2024 р. ОСОБА_4 мати учениці 3 кл., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконує батьківські обов`язки у вихованні дитини не належним чином, а саме на запрошення класного керівника до школи не приходить, батьківські збори не відвідує, успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, контакту із школою не підтримує. Зовнішній вигляд дитини завжди охайний. Дівчинка має дружні відносини в колективі. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відвідує дошкільний навчальний заклад через небажання його матері, мотивуючи тим, що дитина охоплена домашнім вихованням (а.с.25).

Предметом судового розгляду є відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав.

Спірні правовідносини регулюються Конвенцією про права дитини, ст.ст.150, 151, 155, 170,171 СК України, ст.ст.11,12,14 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом, згідно ч.3 ст.4 СК України.

Ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Зі змісту даної норми закону, підставою для відібрання дитини від батьків є: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною, хронічний алкоголізм або наркоманія, експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва, інші випадки , якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» (Страсбург, 18 грудня 2008 року), зокрема зазначено, якщо рішення про відібрання дітей мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Також може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Зокрема, потрібно з`ясувати чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного чи психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід також не можна виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних заходів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Дубов`язівська селищна рада, як орган опіки та піклування зазначила, що умови проживання матері та дітей, спосіб її життя, являють загрозу для здоров`я та нормального розвитку малолітніх дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по належному догляду та вихованню своїх малолітніх дітей.

На думку суду, ці висновки виконкому не підтверджуються належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчим комітетом Дубов`язівської селищної ради було прийнято рішення від 18.01.2024 року №03 «Про негайне відібрання малолітніх дітей від матері, без позбавлення її батьківських прав та влаштування малолітніх» з метою збереження життя та здоров`я дітей.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що зазначений висновок є необґрунтований, оскільки не містить в собі посилання на докази, які б підтвердили факт виникнення негативного впливу на потреби дітей.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, діти у разі неналежного за ними догляду та виховання мають не задовільний стан здоров`я, їх розвиток не відповідає віку та вони мають якісь відхилення у такому.

Жодних доказів, а саме свідчень сусідів, самих дітей відповідача та інших родичів, а також наявності медичних документів, висновків лікарів про стан здоров`я дітей, які б підтверджували те, що ОСОБА_4 не забезпечує дітей харчуванням, одягом, не виявляє до них батьківської турботи і тим самим ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в матеріалах справи не має.

Суд зазначає, що селищна рада на надала доказів того, чи зверталася відповідачка до місцевих органів влади з вимогами допомогти їй покращити свої житлові умови, шляхом надання їй матеріальної допомоги, або допомоги в сприянні її працевлаштування.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків , встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що ОСОБА_4 неналежно виконує батьківські обов`язки, неодноразово до сім`ї були виклики працівників поліції.

Суд зазначає, що позивачем не було надано доказів про застосування до відповідачки інших заходів, менш радикальних ніж відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, зокрема притягнення її до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено підстав для відібрання у ОСОБА_4 дітей без позбавлення батьківських прав, згідно зі ст.ст.170, 164 СК України, а також відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа «Савіни проти України», згідно з яким «саме той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків».

Суд також зазначає, що позивачем не надано доказів про застосування до ОСОБА_4 інших заходів, менш радикальних, ніж відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, зокрема - надання відповідачу певної матеріальної, соціальної та консультативної допомоги.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Відповідно до Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. малолітня дитина не повинна, крім випадків коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в справі немає переконливих доказів того, що відібрання дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав буде сприяти інтересам дітей.

Тому враховуючи вік дитини, встановлені по справі обставини, суд вважає, що в інтересах дітей доцільним буде проживання разом з матір`ю. При цьому суд бере до уваги те, що саме батьки мають переважне право на особисте виховання дитини.

Таким чином, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_4 , то позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідачки не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193 СК України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 263-265, 273, 282, 354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Дубов`язівської селищної ради, як органу опіки та піклування, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Дубов`язівська селищна рада, як орган опіки та піклування, юридична адреса: смт.Дубов`язівка Конотопського району Сумської області, вул.В.Глуховця, 8, .

Представник позивача Гаман Людмила Василівна, юридична адреса смт.Дубов`язівка Конотопського району Сумської області, вул.В.Глуховця, 8.

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП: не надано.

Повний текст рішення суду складено 12 березня 2024 року.

Суддя Гетьман В. В.