Справа № 507/1815/18
Провадження № 2/507/1/2024
Номер рядка звіту 18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.
за участю секретаря судового засідання Войковської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Любашівського нотаріального округу Бобошко Н.Є. про визнання заповіту недійсним,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні надав аналогічні пояснення та просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_7 , просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідач ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Любашівського нотаріального округу Бобошко Н.Є. в судове засідання не з`явились, були повідомлені про день, час, місце слухання справи відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їм судових повідомлень.
Процесуальні дії у справі.
09 січня 2019 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила загального позовного провадження (а.с. 26).
Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року було витребувано копію реєстру нотаріальних дій та копію заповіту від 08.05.2015 року від імені ОСОБА_6 (а.с. 42)
20 березня 2019 року позивач уточнила свої вимоги та надала клопотання про призначення експертизи. Вказані вимоги ухвалою суду від 20 березня 2019 року прийнято до розгляду та залучено до участі в справі в співвідповідача ОСОБА_3 та в якості третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 66-75)
09 квітня 2019 року ухвалою суду призначено судово-психіатричну експертизу за медичною документацією щодо визначення психічного стану ОСОБА_6 та провадження у справі зупинено (а.с. 81).
06 вересня 2024 року після повернення цивільної справи із експертної установи провадження в справі поновлено (а.с. ).
01 листопада 2020 року підготовче судове засідання по даній справі було закрито та призначено справу до розгляду в судовому засіданні (а.с. ).
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
З копії заповіту від 08 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобошко Н.Є. видно, що ОСОБА_6 заповіла належну їй земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах кожному. При складені заповіту нотаріусом було перевірено дієздатність ОСОБА_6 . На заповіті є власнорічний підпис ОСОБА_6 , а також написаний текст від імені ОСОБА_6 : «Цей заповіт за моїм проханням, з моїх слів та за допомогою технічних засобів написаний нотаріусом вірно; мною самостійно прочитаний в голос та власноручно підписується» (а.с. 57).
Згідно реєстру нотаріальних дій, копії алфавітної книги обліку заповітів, заповіт серії НАМ № 751488 від 08 травня 2015 року від імені ОСОБА_6 зареєстрований під № 346 08 травня 2015 року (а.с. 58-59).
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 видно, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).
З довідки Маловасилівської сільської ради від 28 липня 2018 року видно, що ОСОБА_1 дійсно проводила похорони своєї матері ОСОБА_6 , яка проживала по АДРЕСА_1 .
З епікризу видно, що ОСОБА_6 проходила лікування в КУ «Ананьївська центральна районна лікарня» з 01.12.2015 року по 07.12.2015 року з діагнозом: Сч правового яєчника, Mts в печінку? Механічна жовтуха (а.с. 22).
З виписки з історії хвороби № 961 видно, що ОСОБА_6 проходила лікування в КУ «Ананьївська центральна районна лікарня» з 23.11.2017 року по 06.12.2017 року з діагнозом: цукровий діабет ІІ тип, стадія субкомпенсації, важкий перебіг. Діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Ішемія лівої нижньої кінцівки ІІ ступеню. Гангрена лівої стопи і голені (а.с. 20).
З довідки КНП «Ананьївська центральна районна лікарня» № 97 від 04 березня 2019 року видно, ОСОБА_6 24.11.2017 року проведено оперативне втручання: ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні с/3 стегна. Вдруге хвора госпіталізована 01.02.2018 року з клінічною картиною: лігатурна нориця кукси лівого стегна. Виписана 13.02.2018 року. В подальшому за медичною допомогою не зверталась (а.с. 53).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України).
Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (ч.1 ст.1236 ЦК України).
Загальні вимоги до форми заповіту передбачено статтею 1247 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання (ч.1); заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу (ч.2); заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу (ч.3).
Позовні вимоги про визнання заповіту недійсним обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 на час складання та підписання заповіту в силу тяжкої хвороби не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Недійсність заповіту врегульовано статтею 1257 ЦК України, частиною 2 даної норми права передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
ОСОБА_6 на час складання заповіту не була визнана судом недієздатною, її дієздатність не була обмежена, тому вона як фізична особа мала передбачене статтею 1234 ЦК України право на складання заповіту.
ОСОБА_6 як заповідач призначила своїми спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заповітом охоплено права та обов`язки, які заповідачу належали на момент складення заповіту, що відповідає положенням частини 1 статті 1235, частини 1 статті 1236 ЦК України.
Заповіт ОСОБА_6 складений у письмовій формі, посвідчений уповноваженою на це посадовою особою приватним нотаріусом, що відповідає вимогам частини 1 статті 1251 ЦК України.
Заповіт складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт підписаний особисто заповідачем.
Обставини, з якими частина 1 статті 1257 ЦК України пов`язує нікчемність заповіту, відсутні, оскільки заповіт є таким, що складений ОСОБА_6 як особою, яка мала на це право, заповіт є таким, що складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення.
Заповіт ОСОБА_6 посвідчений приватним нотаріусом, в заповіті ОСОБА_6 , особисто вказала, що «Цей заповіт за моїм проханням, з моїх слів та за допомогою технічних засобів написаний нотаріусом вірно; мною самостійно прочитаний в голос та власноручно підписується» та поставила свій підпис на ньому. Дотриманням даної вимоги додатково забезпечує відповідність змісту заповіту дійсній волі заповідача.
Частина 2 статті 1257 ЦК України пов`язує визнання заповіту недійсним з необхідністю встановлення того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Відсутність вільного волевиявлення заповідача ОСОБА_6 та відповідності такого її волі обґрунтовано тим, що заповіт складено в період хвороби ОСОБА_6 , яка не розуміла значення своїх дій.
Вільне волевиявлення заповідача, відповідність волевиявлення внутрішній волі заповідача у даному випадку є визначальним. Суду не надано доказів того, що волевиявлення ОСОБА_6 на складання заповіту на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було вільним та не відповідало її внутрішній волі. Медична документація щодо хвороб ОСОБА_6 підтверджує її хвороби в грудні 2015 року та 2017-2018 роках і не можуть слугувати доказом стану її психічного здоров`я (розуміла значення своїх дій чи ні). Крім того, оспорюваний заповіт був вчинений 08 травня 2015 року, за півроку до звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою до лікарні.
Зібрані у справі докази не є достатніми для визнання заповіту недійсним з підстав частини 2 статті 1257 ЦК України.
Суд не приймає до уваги доводи позивача, що ОСОБА_6 тяжко зворіла та могла розуміти значення своїх дій виходячи з наступного.
Стаття 225 ЦК України передбачає визнання правочину недійсним, якщо такий вчинений особою, яка в момент його укладення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.
В даному випадку не є спірним те, що ОСОБА_6 тяжко хворіла, однак це саме по собі не є достатнім для застосування статті 225 ЦК України, оскільки наявність стану ОСОБА_6 , яка на момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, підтверджується судово-психіатричною експертизою, яка в справі не проводилась. Судом призначалась вказана експертиза, однак через те, що позивачем не було сплачено вартість її проведення, що підтверджується листом начальника Одеської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України № 1181 від 20 серпня 2024 року», експертиза проведена не була.
Приймаючи до уваги, що підстав для визнання заповіту, складеного 08 травня 2015 року приватним нотаріусом Бобошко Н.Є., недійсним судом не встановлено, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити понесені судові витрати за сторонами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Любашівського нотаріального округу Бобошко Н.Є., про визнання заповіту недійсним залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Вужиловський О.В.