Справа № 210/1749/21
Провадження № 2-др/211/3/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

( додаткове )

22 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Бірж Д.В.,

за відсутності сторін по справі:

розглянувши у місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регрессу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через систему Електронний суд 16.04.2024 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, якій були ним заявлені в позовній заяві, однак суд не вирішив даного питання.

Сторони про день слухання справи повідомлені, до суду не з"явилися.

Відповідно до ч. 4ст.270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 5 цієї статті, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Перевіривши матеріали цивільної справи суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року по цивільній справі № 210/1749/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регрессу, позов задоволено у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму збитків у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 у вказаній позовній заяві, просив суду стягнути з відповідача витрати на правову ( правничу) допомогу в розмірі 8644,50 гривень, однак суд не вирішив дане питання при ухваленні рішення від 11.04.2024 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 6ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

До матеріалів позовної заяви позивачем було додано Договір про надання правової допомоги № 1 від 10.12.2019 року укладений між позивачем фізичною особою « ОСОБА_1 » та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі Голови Адвоката Самойленка П.М. додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги, у якому сторони погодили вартість наданих адвокатом юридичних послуг позивачу на загальну суму у розмірі 8644,50 грн. Позивач прийняв надані йому адвокатом юридичні послуги у зв`язку на загальну суму 8644,50 грн., що вбачається із доданого акту прийому - передачі наданих послуг та платіжного доручення № 61 від 11.01.2021 року.

Крім заяви про ухвалення додаткового рішення від 18 04 2024 року , позовні вимоги про стягнення витрат на правову ( правничу ) допомогу у розмірі 8644,50 грн. було заявлено у самій позовній заяві. При винесенні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати.

Відповідач не надав жодних заперечень щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Також відповідачем не надано жодних документів щодо не співмірності витрат на правничу допомогу.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

З огляду на викладене є підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

На підставі викладено та керуючись ст. ст.133,137,270ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 8644 ( вісім тисяч шістсот сорок чотири ) гривні 50 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С. В. Ткаченко