КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8747/2024
справа №755/2192/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року до суду звернулось ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року позовну заяву ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» подано апеляційну скаргу.

Уважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена на припущеннях суду та упередженому ставленні до позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позиція суду першої інстанції щодо невідповідності позовної заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України є помилковою.

Зазначає, що позовна заяви підписана власноручно представником позивача без застосування факсиміле, а документи на підтвердження повноважень представника засвідчені належним чином.

Вказує, що повернення позовної заяви з підстави відсутності відомостей про перебування ОСОБА_2 , за підписом якого видано довіреність №40 від 04 серпня 2023 року, на посаді генерального директора ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» станом на дату видачі цієї довіреності є проявом формалізму. Відомості про чинних керівників юридичних осіб розміщенні у відкритих джерелах, зокрема на сайті Міністерства юстиції України, та перевіркака таких даних не є обтяжливою для суду.

Щодо завірення документів, які підтверджують повноваження представника позивача за допомогою факсиміле, вказує, що таке вчинено з причини великої кількості позовів, з якими Товариство звертається до судів Дніпровського та Дарницького районів м. Києва з метою економії робочого часу представника позивача.

Посилання на постанову Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі №9169/3209/20 уважає хибним, оскільки у цій справі суд не брав до уваги докази, засвідчені факсиміле, що було установлено експертизою.

Зауважує, що у справах №755/15569/23, №755/15388/23 (суддя Арапіна Н.Є.) щодо видачі судових наказів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 додатки до заяв оформлені аналогічним чином із додатками до цього позову, проте у суду першої інстанції не виникло питання щодо їх належного оформлення.

Вказує, що підстави для повернення позовної заяви, з яких постановлено оскаржувану ухвалу, не є прямо передбаченими ЦПК України. Уважає, що у разі виникнення у суду сумнівів щодо інформації, наведеної у документах, які підтверджують повноваження представника позивача, позовну заяву слід було залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Додатково вказує, що ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є серйозним підприємством, об`єктом критичної інфраструктури, з повагою ставиться до суду, дотримується та виконує вимоги процесуального законодавства.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визнавши неподаною та повернувши позову заяву ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять відомостей про перебування ОСОБА_2 на посаді генерального директора ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на дату видачі довіреності №40 від 04 серпня 2023 року, якою адвоката ОСОБА_3. уповноважено на представництво Товариства у суді першої інстанції, зокрема, надано право підписувати позовну заяву.

Суд зазначив, що цивільно-процесуальний закон не передбачає обов`язку суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі здійснювати дії, пов`язані із самостійним пошуком відомостей щодо повноважень представника позивача на підписання поданих до суду документів.

Суд вказав, що копію довіреності №40 від 04 серпня 2023 року посвідчено за допомогою факсиміле в порушення пункту 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що у лютому 2024 року до суду звернулось ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Позовну заяву підписано представником за довіреністю ОСОБА_3. власноручно.

На підтвердження повноважень представника позивача до позову долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований 17 січня 2023 року. Керівник - ОСОБА_2 . Код ЄДПРОУ юридичної особи 37739041.

Згідно копії довіреності №40 від 04 серпня 2023 року ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» в особі ОСОБА_2 уповноважує адвоката ОСОБА_3. в межах повноважень, визначених цією довіреністю та повноважень виконавчого органу Товариства, бути представником Довірителя в загальних та спеціалізованих судах України усіх інстанцій з усіма правами, які надано чинним законодавством позивачу у правовідносинах, які виникають з перерахунку заборгованості споживачам за комунальні послуги з правом підписувати та подавати позовні заяви. Довіреність містить відомість про зразок підпису ОСОБА_3 . Установлено строк дії довіреності до 04 серпня 2024 року включно. Довіреність видано генеральним директором ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» ОСОБА_2.

З даних вище вказаних витягу з реєстру та копії довіреності убачається, що такі завірено за допомогою штемпеля, який містить відтиск із написом «?Згідно з оригіналом? адвокат ОСОБА_3. 24 СІЧ 2024» та факсиміле підпису ОСОБА_3 , який є подібним до власноручного підпису, яким безпосередньо підписано позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи

Відповідно до частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно частини 7 статті 175 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 4 статті 185 ЦПК України унормовані підстави повернення позовної заяви.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує про таке.

Із змісту оскаржуваної ухвали установлено, що позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, яким передбачено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд першої інстанції вказав, що долучені до заяви документи щодо права видачі ОСОБА_2 довіреності №40 від 04 серпня 2023 року на представництво ОСОБА_3 . Товариства в судах не підтверджують повноваження ОСОБА_2 станом на 04 серпня 2023 року видавати таку довіреність. Зазначено, що такі документи посвідчені за допомогою факсиміле, що не передбачено процесуальним законодавством, та у зв`язку із чим неможливо установити справжню волю особи, який підпис відтворено факсиміле.

Висновок суду першої інстанції щодо засвідчення документів, долучених до позову за допомогою факсиміле є передчасними та такими, що можуть бути усунуті позивачем на вимогу суду в порядку залишення позовної заяви без руху.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність в позовній заяві відомостей про право ОСОБА_2 видавати довіреність №40 від 04 серпня 2023 року на представництво ОСОБА_3 . Товариства в судах станом на дату видачі довіреності, колегія суддів зазначає, що суд, перевірячи повноваження представників учасників справи, не позбавлений можливості здійснити перевірку відповідних відомостей на сайтах державних реєстрів у разі будь-яких сумнівів.

Крім того, апеляційний суд уважає твердження районного суду щодо непередбаченості чинним законодавством обов`язку суду вчиняти дії, пов`язані із самостійною перевіркою та пошуком відомостей про повноваження представника позивача, проявом надмірного формалізму, оскільки така інформація відображена у відкритих джерелах загального доступу, а її пошук та перевірка не є такою, що значно ускладнює роботу суду при перевірці позовної заяви на відповідність вимогам ЦПК України.

Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви є порушенням права на справедливий захист.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У свою чергу, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви із зазначених судом підстав.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова