Справа № 314/1881/24
Провадження № 2-з/314/8/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Кіяшко В.О., секретар судового засідання Румянцева А.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Левицької Юлії Василівни про забезпечення цивільного позову по цивільній справі № 314/1881/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Вільнянської міської ради як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

у провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Вільнянської міської ради як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 10.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, надати висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.05.2024 від представника ОСОБА_1 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішення у справі про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивач ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 знов вручив йому повістку до РТЦК на 24.05.2024 о 08-00 годині. Це вже третя повістка про виклик до РТЦК. Під час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 надавав весь пакет документів, який свідчить про те, що він самостійно виховує неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з дитиною за однією адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Мати дитини ОСОБА_2 народивши дитину її покинула. У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 записаний у свідоцтві батьком неповнолітньої дитини, останній у 2021 році звернувся до суду та просив визначити місце проживання дитини з батьком. Проте, під час розгляду судової справи виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізької області рішенням № 219 від 09.09.2021 було вже визначено місце проживання малолітнього дитини з батьком. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.02.2023 року по справі № 314/4303/21, провадження № 2/314/73/2023 позов ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Вільнянської міської ради про стягнення аліментів, стягнення коштів на утримання задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідачки на користь батька на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2021, і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття. Також було вирішено питання щодо стягнення аліментів з матері на користь батька на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трирічного віку, починаючи з 20.08.2021.

Тобто, саме на підставі рішення виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області № 219 від 09.09.2021 визначено місце проживання малолітньої дитини з батьком.

Батько весь час перебуває з дитиною. Неповнолітня дитина знаходиться повністю на його утриманні. Мати аліментів не сплачує. Заборгованість по сплаті аліментів складає 89609, 26 грн, про що свідчить довідка від 23.04.2024 року № 71700933.

Таким чином, звертаючись до суду позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 , до прийняття судом рішення у справі за його позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Вільнянської міської ради як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків, а саме: існує загроза, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде залишена без догляду, в разі мобілізації його батька, з яким малолітня дитина проживає, який є єдиною особою, яка виховує дитину, оскільки мати дитини не піклується про дитину, вийшла заміж, народила інших дітей.

У матері ОСОБА_4 були ще діти, які за заочним рішенням по справі № 314/1872/18, провадження № 2/314/908/2018 від 10.10.2018 були відібрані у ОСОБА_5 та влаштовані до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. Також ОСОБА_6 була позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Так, починаючи з 2016 року, відповідачка неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності органом опіки та піклування Вільнянської державної адміністрації, відносно дітей, які нею були народженні раніше. « ОСОБА_7 » з часом змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Тобто, наводячи цей приклад позивач зазначає, про те, що матір про сина навіть не згадує. Позивач зазначає, що станом на день написання цієї заяви він має право на відстрочку від мобілізації та не підлягає мобілізації взагалі. Проте, представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 неодноразово вручені позивачу повістки щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, на думку заявника, в даному випадку, без вжиття заходів забезпечення позову мобілізаційні заходи щодо нього, будуть завершені, а неповнолітня дитина може залишитися без догляду, що може спричинити негативні наслідки. Будь-яке рішення у справі не поновить порушені права.

Представник позивача вважає, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

При вирішенні даної заяви суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Разом з цим, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Згідно з вимогами чинного законодавства, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Зокрема, положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України регламентовано, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб, жодних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_4 не заявлено.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими, репутаційними, службовими та професійними наслідками.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Подібна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17.

Так, представником позивача в обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що невжиття заходів забезпечення ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки якщо мобілізаційні заходи щодо позивача будуть завершені, то неповнолітня дитина може залишитися без догляду, що може спричинити негативні наслідки.

На підтвердження обґрунтованості та необхідності забезпечення позову, представник заявника до заяви додав копію повістки про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 " у запропонований час та дату: о 08-00 годині 24.05.2024.

Між тим, з долучених до матеріалів справи додатків не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

На момент розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вирішення даного питання повинно розглядатись у порядку адміністративного судочинства відповідним адміністративним судом.

Суд звертає увагу, що обставини правомірності/протиправності відмови в задоволенні заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації можуть бути встановлені лише за результатами розгляду справи по суті та дослідженні усіх доказів, наданих як позивачем, так і відповідачем у цій справі в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, суд не вправі вирішувати поставлене в заяві про забезпечення позову питання, оскільки це є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на стадії судового процесу в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи специфіку військової служби та умови воєнного стану, введеного на всій території України, мотиви, наведені представником заявника у заяві про забезпечення позову, не свідчать про реальний характер загрози правам та законним інтересам позивача до ухвалення рішення по суті спору, а також не зумовлюють настання внаслідок невжиття таких заходів обставин, які б переважали пов`язані із цим наслідки, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За наведених обставин та враховуючи, що представник позивача не навів обґрунтованих підстав для вжиття відповідних заходів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у заявлений спосіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Левицької Юлії Василівни про забезпечення цивільного позову по цивільній справі № 314/1881/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Вільнянської міської ради як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Кіяшко

16.05.2024