Справа № 2-4910/2003
Провадження № 6/344/1/24
У Х В А Л А

05 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Бурянна Н.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа, заміна сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав заяву про видачу дубліката виконавчого документа, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа з тих підстав, що виконавчий лист втрачено за невідомих обставин, оскільки у позивача є документ про прийняття виконавчого листа державною виконавчою службою, але позивача не було поновлено на роботі.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 встановлено, що 15.09.2003 позивач отримав виконавчий лист від 15.09.2003.

26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, виданого 15.09.2003 року та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державної додаткової адміністрації в Івано-Франківській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом ухвали Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подано на адресу суду письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 , в яких вказано, що Головне управління ДПС в Івано-Франківській області не є правонаступником прав та обов`язків відповідача у справі №2-4910/2003 - Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області, а тому не є належним учасником даного судового провадження. Крім того, по суті заяви представник у поданих поясненнях покликається на відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання через 20 років після видачі виконавчого листа.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже заяву про видачу дублікату виконавчого листа може бути подано до закінчення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, позивач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа після спливу строку пред?явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України саме на позивача законом покладено обов?язок доведення перед судом наявності правових підстав для видачі дубліката виконавчого документа, заміни сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа.

Так, позивач просив суд поновити строк пред`явлення виконавчого документа.

Отже, такими діями позивач особисто визнав факт закінчення строку пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» дублікат виконавчого документу може бути видано виключно до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа.

Отже дублікат не підлягає видачі, оскільки закінчився строк пред`явлення виконавчого документа.

Разом з вказаним в судовому засіданні позивач надав перед судом пояснення про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався його виконанням.

Отже, взаємно суперечливими є одночасні пояснення позивача про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався та, що строк сплив і тому його необхідно поновити.

Оскільки пояснення позивача є взаємно суперечливими, тому вони не є юридично вірогідними та не відповідають дійсності щонайменше в одній з їх частин.

Однак, позивач не надав суду доказу того, що виконавче провадження за відповідним документом відривалось та закінчувалось постановою державного виконавця за будь-якою з підстав, що переривають перебіг строку пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Позивач є заінтересованою стороною виконавчого провадження, ствердив перед судом, що він подав до виконавчої служби виконавчий документ та був присутній на вчиненні виконавчих дій.

Однак, позивач не подав суду доказу про те, що було відкрито виконавче провадження щодо його поновлення на посаді. Також він не надав суду доказу того, скільки часу таке провадження тривало і коли його було закінчено.

При цьому кожна із відповідних обставин на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» підлягає підтвердженню саме на основі відповідної постанови державного виконавця.

Отже, позивач не подав суду саме визначеного законом доказу за ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався.

Однак, за змістом ухвали Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 виконавче провадження на виконанні не перебувало.

Отже, вже було постановлено ухвалу суду в справі про видачу дублікату спірного виконавчого документу, про що позивач звернувся до суду повторно.

Таким чином, вже існує судове рішення від 12 липня 2023, яким встановлено, що виконавче провадження про поновлення позивача на посаді на виконанні не перебувало.

Відповідно до зазначеного, позивачу не гарантовано право потворно звернутися з тією самою заявою для встановлення того самого факту, з тих же підстав, оскільки судовим рішенням встановлено, що виконавче провадження про поновлення позивача на посаді на виконанні не перебувало.

Так, підстава звернення позивача за цією заявою та за заявою, за якою постановлено ухвалу від 12 липня 2023 є тотожними.

За обставин встановлення судовим рішенням факту не перебування виконавчого провадження про поновлення позивача на посаді на виконанні, цей факт може бути спростований виключно судовим рішенням судової інстанції наступного рівня, після місцевого суду.

Позивачем не може бути створено ситуації, при якій існують два взаємно суперечливі судові рішення, які б встановлювали два взаємно суперечливі факти одночасно і про перебування на виконанні виконавчого провадження про поновлення позивача на посаді, а також і про не перебування виконавчого провадження про поновлення позивача на посаді.

Так, 04 вересня 2023 апеляційним судом розглянуто заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі №2-4910/2003 за позовом ОСОБА_1 до державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 року під головуванням судді Домбровської Г.В. у м. Івано-Франківську. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Отже, позивачу не гарантовано право на повторне звернення до місцевого суду про видачу дублікату виконавчого документу з тієї підстави, що виконавче провадження про його поновлення на посаді перебувало, оскільки ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 року встановлено, що таке виконавче провадження на виконанні не перебувало.

Крім цього, апеляційним судом відмовлено позивачу в його заяві про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку пред?явлення виконавчого документу до виконання з наступних підстав: «Колегія суддів зазначає, що рівень доступу до суду та процесу виконання судового рішення був і є достатнім для забезпечення права заявника на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві, такий є ефективним, заявник мав чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у його права (справа «Белле проти Франції» [4]); законодавством не встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено, встановлені обмеження переслідують легітимну мету, та наявний розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); у цій справі застосування визначеного законом строку з урахування обставин звернення із заявою про його поновлення більш ніж через 19 років за відсутності будь-яких поважних причин неможливості такого до цього часу є пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосудця, а також не перешкоджає використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»). Тому звернення ОСОБА_1 до суду для реалізації рішення суду через понад 19 років вказує на відсутність його інтересу щодо виконання судового рішення, яке прийняте на його користь».

Таким чином, апеляційним судом вже вказано, що звернення позивача суперечить принципу верховенства права.

Так, в ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» в якості загальної засади виконавчого провадження проголошено розумності строків виконавчого провадження.

Отже, звернення позивача суперечить і ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» про поновлення позивача на посаді після 16 років з часу ухвалення відповідного рішення та з урахуванням загального строку пред?явлення виконавчого документу до виконання.

Разом з цим в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2023 вказано, що відсутній орган, в якому працював позивач. При цьому позивачем не доведено перед судом ту обставину, що існуючий фіскальний орган в м. Івано-Франківськ є правонаступником органу, в якому працював позивач.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Бородовський С.О.