Справа № 145/641/24
Провадження №2/145/865/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2024 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства "Терра" про розірвання договору оренди землі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2017 належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0042 площею 3,4302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

До набуття ним права власності земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_5 , яка 20.06.2007 передала її в оренду Селянському фермерському господарству «Терра» терміном на 5 років. В подальшому сторони даного договору додатковою угодою від 10.10.2011 змінили термін дії основного договору з 5 на 15 років та встановили строк виплати орендної плати до 31.12. кожного поточного року оренди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, у зв`язку з чим 27.06.2017 між ним, як її спадкоємцем, та Селянським фермерським господарством «Терра» було укладено додаткову угоду, якою: а) змінено сторону орендодавця; б) встановлено термін закінчення договору 22.06.2027, без зміни строків виплати орендної плати.

В подальшому, за взаємною згодою сторін даний договір було переукладено на нових умовах строком на 12 років змінено строки виплати орендної плати з «до 31 грудня поточного року» за кожен рік оренди на «з 20 жовтня поточного року до 20 березня наступного року» за кожен рік оренди (п. 10 договору оренди від 10.10.2022).

Проте ні до 20 березня 2023 року, ні по даний час орендар орендну плату за 2022 рік йому не сплатив, так само в строк до 20 березня 2024 року не сплатив і орендну плату за 2023 рік, що позбавило його того, на що він розраховував при укладенні договору.

На його думку, такі дії орендаря є підставою для розірвання договору оренди, оскільки:

Просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2022 року, укладений між ним та Селянським фермерським господарством «Терра», предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0042 площею 3,4302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (зараз - територія Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області). Стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали, просять задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що до укладення договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2022 року СФГ "Терра" своєчасно здійснювало виплати орендної плати, однак за 2022 та 2023 роки виплати проведено не було. Коли підписував договір оренди, до нього додав копію паспорта , де зазначено про його місце проживання, де він проживає до теперішнього часу. Орендну плату до 2022 року приносили йому за місцем проживання, а він розписувався у відомостях. Просить розірвати договір оренди.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, вважають, що підстав для його задоволення немає.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснив, що позивач не звертався до СФГ «Терра» протягом визначеного строку в 2022, 2023 році та у 2024 році із заявою про виплату орендної плати у грошовій формі, не повідомляв банківські реквізити, не з`являвся за отриманням орендної плати, його адреса невідома. Підтвердив, що при укладанні договору ОСОБА_1 долучено копію паспорту, однак він думав, що позивач проживає за іншою адресою.

Відповідно до наданого відзиву, СФГ "Терра"просить в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити з наступних підстав.

Впродовж 2007-2021 років СФГ «Терра» своєчасно здійснювало виплати орендної плати спадкодавцю позивача.

СФГ «Терра» визнає суму наявного боргу по несплаті орендної плати. Дійсно 10.10.2022 між позивачем та СФГ «Терра» був укладений договір оренди землі строком на 12 років до 10.10.2034.

В своїй позовні заяві позивач просить розірвати договір оренди землі з посиланням на статтю 141 ЗК України, тобто припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати, а також на усталену правову позицію Верховного Суду, про те, що систематичне (два и більше разів) не виконання умов договору щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору. Ствердження Позивача, що ні до 20 березня 2023 року, ні по даний час СФГ «Терра» за 2022 рік Позивачу не сплатив, так само в строк до 20 березня 2024 року також не сплатив за оренду за 2023 року, що позбавило Позивача того, що він розраховував при укладанні договору не відповідає умовам договору та не підтверджується належними доказами.

Так, у відповідності до пункту 10 Договору оренди від 10.10.2022 орендна плата сплачується у розмірі не менше 3 % від грошової оцінки, яка встановлена пунктом 5 договору, що становить 2577,33 грн. в рік і сплачується в грошовій та /або натуральній формі на вибір Позивача за його письмовою заявою та вноситься Позивачем з 20.10 поточного року по 20.03 наступного року.

Орендодавець не звертався до СФГ «Терра» протягом визначеного строку в 2022, 2023 році та у 2024 році із заявою виплати орендної плати у грошовій формі, з повідомленням банківських реквізитів Орендодавця, не з`являвся за отриманням такої орендної плати до каси СФГ «Терра» та не звертався про виплату орендної плати в натуральній формі сільськогосподарській продукції.

СФГ «Терра» підтверджує, що з метою врегулювання відносин та вчасному проведення розрахунків за договором оренди всім орендодавцям в, тому числі і Позивачу пропонувалося повідомити відомості щодо місця реєстрації Орендодавця (Витяг про місце проживання/реєстрації), реквізитів Орендодавця та інформацію про місце надсилання кореспонденції (в разі відмінності від проживання/реєстрації) та надати довідку про відкриття рахунку на ім`я фізичної особи - Орендодавця, з зазначенням рахунку ІВАN - міжнародний номер банківського рахунку, та реквізитів Банку Орендодавця для проведення перерахунку грошових коштів по орендній платі, або написати заяву про здійснення виплати орендної плати в натуральній формі сільськогосподарській продукції.

Пунктом 14 Договору оренди землі від 10.10.2022 передбачено, що відповідач звільняється від відповідальності, передбаченої п. 13 цього договору у разі, коли порушення термінів сплати орендної платні з боку Орендаря сталося внаслідок бездіяльності Орендодавця, зокрема, внаслідок нез`явлення позивачем на підприємство відповідача з метою отримання орендної плати, внаслідок неповідомлення позивачем про зміну банківських реквізитів, або реквізитів необхідних для здійснення поштового переказу, внаслідок іншого умисного ухилення позивачем від отримання орендної плати від відповідача і т.і.

В зв`язку зі зверненням до суду з відповідним позовом про невиплату орендної плати СФГ «Терра» розцінює дане звернення, як заява здійснена позивачем в порядку, передбаченому пунктом 10 Договору оренди від 10.10.2022 про виплату орендної плати в грошовій формі та 16.05.2024 у відповідності до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0167 здійснив грошовий переказ на ім`я позивача в сумі 5512 гривень з призначенням платежу - орендна плата за земельну ділянку :02:001:0042.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п."в" ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Стаття 141 ЗК України (п."д") передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання, земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно- побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання другою стороною умов договору, у т.ч. невиконання обов`язків щодо своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, систематичне (два и більше разів) невиконання умов договору щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору. Так, у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.03.2019 по справі № 183/262/17 викладено висновок про застосування норми права згідно якого «систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

У пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0042 площею 3,4302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (зараз - територія Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області) належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 529 (а.с.8).

Вищевказана земельна ділянка до набуття права власності на неї позивачем перебувала у власності ОСОБА_5 , яка 20.06.2007 передала її в оренду СФГ «Терра» терміном на 5 років, що стверджується договором оренди земельної ділянки, зареєстрованим у встановленому на той час порядку в Тиврівському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії Центр ДЗК 13.09.2007 за номером 040785300 (а.с.9-10).

В подальшому сторони даного договору додатковою угодою від 10.10.2011, зареєстрованою у відділі Держкомзему у Тиврівському районі 22.06.2012 (а.с.10 (зворотна сторона) -11) змінили термін дії основного договору з 5 на 15 років та встановили строк виплати орендної плати до 31.12. кожного поточного року оренди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавець ОСОБА_5 померла, у зв`язку з чим 27.06.2017 між позивачем, як її спадкоємцем, та Селянським фермерським господарством «Терра» було укладено додаткову угоду №2 (а.с.12), якою змінено сторону орендодавця, встановлено термін закінчення договору 22.06.2027, без зміни строків виплати орендної плати.

В подальшому, за взаємною згодою сторін, даний договір було переукладено на нових умовах строком на 12 років, що стверджується договором від 10.10.2022 (а.с13-15), та, зокрема, змінено строки виплати орендної плати з «до 31 грудня поточного року» за кожен рік оренди, як це передбачав договір від 20.06.2007 в редакції додаткових угод від 10.10.2011 та від 22.06.2027 на «з 20 жовтня поточного року до 20 березня наступного року» за кожен рік оренди (п. 10 договору оренди від 10.10.2022). Таким чином, строк виплати йому орендної плати за 2022 рік було відтерміновано до 20 березня 2023 року.

Проте на час звернення до суду із позовом (27 березня 2024 року) орендар СФГ «Терра» орендну плату за 2022 та 2023 роки ОСОБА_1 не сплатив, чим порушив умови укладеного договору оренди.

Відповідно до п. 37 договору оренди від 10.10.2022 він може бути розірваним або за взаємною згодою сторін, або за рішенням суду в разі невиконання другою стороною своїх обов`язків за договором.

Грубе порушення відповідачем умов договору оренди землі, що полягає в систематичному (два и більше разів) невиконанні умов договору щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання зазначеного договору.

Суд вважає, що посилання представника позивача на неможливість виконати умови договору через відсутність інформації про місце проживання позивача є безпідставним, оскільки дані обставини спростовуються самим договором, у якому зазначено адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , яка ідентична адресі реєстрації у паспорті, та місцю проживання позивача, зазначеному у позовній заяві. При чому, позивач підтвердив, що проживає і зареєстрований за вказаною адресою, місце проживання не змінював. Відповідачу було відомо про його місце проживання. Представники СФГ «Терра» стверджували, а позивач не заперечував, що впродовж 2016-2021 років орендар своєчасно здійснював виплати орендної плати, проблем із розрахунками за його адресою не було.

Також суд вважає, що сплата орендної плати за 2022 та 2023 рік 16 травня 2024 року (у день розгляду справи) не спростовує факту порушення відповідачем умов договору оренди землі, що полягає в систематичному (два рази) невиконанні умов договору щодо сплати орендної плати, а тому суд вважає за доцільне розірвати договір оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Селянським фермерським господарством «Терра».

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 526, 651 ЦК України, ст.ст. 96, 141 ЗК України, Законом України "Про оренду землі", суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Селянським фермерським господарством «Терра» (Орендар), предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0042 площею 3,4302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території колишньої Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (зараз - територія Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області).

Стягнути з Селянського фермерського господарства «Терра»на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 21 травня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.