ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Чернівці Справа № 724/2283/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.,

секретар: Факас А.В.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Хотинська міська рада, Обласна комунальна установа «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат»,

особа, стосовно якої вирішується питання: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Єфтеньєва О.Г., присяжних Татарчук А.І. та Кучера В.М., дата виготовлення повного тексту рішення 26 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення суду щодо визнання фізичної особи недієздатною, в обґрунтування якої вказувала, що в неї є двоюрідна сестра по лінії матері ОСОБА_2 , яка страждає на психічне захворювання.

Згідно рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22.07.2019 року у справі №637/296/19 було задоволено її заяву про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлено над нею опіку, заявника призначено опікуном строком на 2 роки. В подальшому, рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2021 року (справа №628/2195/21) було продовжено строк дії попереднього рішення суду на 2 роки.

Вказує, що на час звернення до суду із заявою про продовження дії рішення суду ОСОБА_2 не видужала, потребує постійного стороннього нагляду, догляду та допомоги, а тому з урахуванням строків визначених ст.300 ЦПК України просила суд її задовольнити та продовжити строк дії рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22.07.2019 року у справі №637/296/19.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено.

Провадження №22-ц/822/304/24

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду заявник подала апеляційну скаргу, наводить обставини, викладені в самому клопотанні, та зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що на момент розгляду клопотання рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22.07.2019 року вичерпало свою дію, а ОСОБА_2 вважається дієздатною, - не відповідають чинному законодавству, оскільки клопотання про продовження дії рішення суду було подане за 2,5 міс до завершення дії рішення суду.

Вважає, що оскаржуване рішення грубо порушує права хворої особи та не відповідає дійсним обставинам, так як ОСОБА_2 самостійно не може визначити місце свого проживання, не може нести відповідальності ні за себе, ні за свої речі, вчиняти будь-які юридично значимі дії, придбавати продукти, речі, готувати їсти, тощо.

На підставі наведеного просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її клопотання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання виходив з того, що таке повинно бути розглянуто судом до закінчення строку дії самого рішення суду.

З об`єктивних причин суд не зміг розглянути клопотання у встановлений ч.9 ст.300 ЦПК України строк, оскільки висновок експертизи надійшов до суду 18.01.2024 року, таким чином, на момент розгляду клопотання рішення Шевченківського районного суду Харківської області №637/296/19 вичерпало свою дію, на даний час ОСОБА_2 вважається дієздатною, а тому строк дії такого рішення не може бути продовжений.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які прийняли участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів клопотання та вимог апеляційної скарги, колегія суддів з таким висновком погодитись не може виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 22.07.2019 року (у справі №637/296/19) заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено над нею опіку. Призначено опікуном ОСОБА_2 ОСОБА_1 , встановлено строк дії рішення на два роки. Рішення набрало законної сили 21.08.2019 року (а.с.9-10).

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2021 року (у справі №628/2195/21) продовжено строк дії рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22.07.2019 року про визнання недієздатною ОСОБА_2 та встановлення над нею опіки й призначення опікуна ОСОБА_3 строком на два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало законної сили 24.12.2021 року (а.с.11-12).

Згідно довідки ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат від 18.10.2023 року №223 громадянка ОСОБА_2 проживає у закладі з 06.10.2022 року по теперішній час (а.с.21).

З копії виписки з історії хвороби №164 від 18.10.2023 року ОСОБА_2 встановлено основний діагноз: помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю (а.с.22).

У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта №1283 від 26.12.2023 року ОСОБА_2 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі помірної розумової відсталості з судомними нападами. Психічне захворювання, на яке хворіє ОСОБА_2 , відноситься до категорій стійких психічних розладів, за своїм психічним станом в силу наявного стійкого психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.40-41/зворот).

Щодо порядку розгляду клопотання та висновків суду першої інстанції та суті розгляду клопотання, колегія суддів вказує таке.

Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Частиною 7 ст.300 ЦПК України передбачено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

За приписами ч.8 ст.300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

В силу ч.9 вказаної статті суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2021 року, яке набрало законної сили 24.12.2021 року, збігав через два роки, тобто 24.12.2023 року.

Клопотання про продовження строку дії вказаного вище рішення суду заявником було направлено до суду 09.10.2023 року, тобто за 77 днів до завершення дії рішення, яку просила ОСОБА_1 продовжити, отже завчасно.

Роблячи висновок про те, що на час розгляду клопотання рішення суду вичерпало свою дію, а тому ОСОБА_2 вважається дієздатною, суд першої інстанції в повній мірі проігнорував висновок судово-психіатричної експертизи №1283 від 26.12.2023 року, згідно якого вказано, що ОСОБА_2 виявляє ознаки психічного захворювання, яке відноситься до категорії стійких психічних розладів і не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Що стосується висновку суду першої інстанції з приводу того, що заявник звернулася до суду з клопотання про продовження строку дії рішення суду вчасно 12.10.2023 року, однак не надала суду у відповідності до ч.8 ст.300 ЦПК України висновок судово-психіатричної експертизи, то такий є помилковим, оскільки виходячи з аналізу ч.1 ст.298 та абз.3 ч.1 ст.299 ЦПК України така експертиза призначається лише судом, при цьому ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду подала довідку щодо перебування ОСОБА_2 у ОКП «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат» й виписку з історії хвороби із зазначенням основного діагнозу: помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, крім іншого, подала клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, що також спростовується мотивами, викладеними в ухвалі суду від 06.11.2023 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

При цьому, колегія суддів враховує, що призначення опікуна недієздатній особі чи продовження дії рішення суду з вказаного приводу переслідує перш за все найважливішу ціль: не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена можливості самостійно здійснювати свої права у суспільстві, і що саме на суд покладається першочерговий обов`язок призначити опікуна такій особі чи продовжити строк дії вже прийнятого рішення.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. ЄСПЛ зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Враховуючи те, що клопотання про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною подано заявником завчасно, більш ніж за два місяці до закінчення строку дії рішення суду, зважаючи на те, що в клопотанні зазначені обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними, у зв`язку з чим було заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, призначення якої є обов`язковим для встановлення психічного стану, беручи до уваги, що у суду першої інстанції було достатньо часу для призначення експертизи та отримання висновку судово-психіатричної експертизи ще до закінчення строку дії рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказане клопотання про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною підлягає до задоволення.

Крім того, важливо вказати на те, що право звертатися до суду щодо продовження строку дії такого рішення суду є одним із найважливіших прав для відповідних осіб, адже у разі ініціювання такої процедури вона буде вирішальною для всіх прав і свобод особи, яку визнано недієздатною, а тому суд першої інстанції зобов`язаний був вжити всіх необхідних заходів для захисту інтересів ОСОБА_2 на виконання приписів ст.300 ЦПК України в розумні строки.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Що стосується судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України за розгляд такої категорії справ вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 300, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та продовжити строк дії рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22 липня 2019 року про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над нею опіки та призначення її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити, що в подальшому клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк