Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1706/21
Провадження № 2/945/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 квітня 2024 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа Нерухомість - Південь, про визнання договору купівлі - продажу дійсним, -

встановив:

02 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа Нерухомість - Південь, про визнання договору купівлі - продажу дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 19 січня 1998 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1 .

Зазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна № 1825 було зареєстровано на Товарній Біржі Нерухомість - Південь.

Оскільки спірний договір купівлі - продажу нерухомого майна № 1825 від 19 січня 1998 року не був посвідчений нотаріально, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати зазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 29 квітня 2024 року подала на адресу суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити; розглядати справу позивач просила за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Також позивач ОСОБА_1 просила долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме - копію реєстраційного посвідчення до документа про реєстрацію за ОСОБА_1 права особистої власності на будинок АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився; відзив не подав.

Представник третьої особи - Товарної Біржі Нерухомість - Південь у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання третя особа повідомлена вчасно та належним чином, про причини своєї неявки представник третьої особи суд не повідомив.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідив матеріали справи і встановив таке:

19 січня 1998 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено Договір купівлі - продажу будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний договір купівлі - продажу укладений та зареєстрований на Товарній Біржі Нерухомість - Південь у Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю за № 1825 від 19 листопада 1998 року, без подальшого нотаріального посвідчення, про що зазначено в договорі (а. с. 4).

З копії реєстраційного посвідчення до документа про право особистої власності, доданої позивачем до матеріалів справи слідує, що 21 січня 1998 року за ОСОБА_1 у бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності за реєстровим № 353 на будинок АДРЕСА_1 (а. с. 132).

З копії рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2006 року, яке набрало законної сили, що додане позивачем до позову, слідує, що ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім (а. с. 12, 13).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України Про товарну біржу (далі - Закон) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Відповідно до ст. 2 Закону Товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів; застосування вільних (ринкових) цін; публічного проведення біржових торгів.

Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли 19 січня 1998 року, для їх врегулювання застосуванню підлягає Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), чинного на момент виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, зареєстрованих на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України 2004 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 при укладенні договору, дійшли взаємної згоди за всіма його істотними умовами і виконали свої зобов`язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі - продажу нерухомого майна.

Обставин, що спростовують цей факт у судовому засіданні не виявлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., сплачений позивачем при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна Біржа Нерухомість - Південь, про визнання договору купівлі - продажу дійсним, - задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , укладений 19 січня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Крива Балка, Миколаївського району Миколаївської області (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зареєстрований на Товарній Біржі Нерухомість - Південь у Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю за № 1825, - дійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Крива Балка, Миколаївського району Миколаївської області (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 34195340 від 30 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова