Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7011/23
Провадження № 2/332/664/24
06 березня 2024 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
секретаря судового засідання: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зінченко Микола Вадимович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -
24.11.2023 ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зінченко Микола Вадимович, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в період з 28.07.2018 по 13.06.2023 він перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК» на посаді «плавильника (плавка руд кольорових металів) 6 р., 02 Цеху виробництва титанових шлаків та тетрахлориду титана № 2/02.01 Дільниця плавки сировини». Факт перебування позивача та відповідача у трудових правовідносинах підтверджується відповідними документами, долученими до позовної заяви.
13.06.2023 позивач був звільнений із займаної посади, згідно наказу № 152 від 13.06.2023 за особистою заявою з причини призову або вступу на військову службу (п. 3 ст. 36 КЗпП).
Відповідач, в порушення вимог трудового законодавства, не здійснив з позивачем повне розрахування в день звільнення, у зв`язку з чим він просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній в розмірі 96 638,11 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 39 171,11 грн (за період з 14.06.2023 по 27.09.2023) та понесені судові витрати.
Від представника позивача адвоката Зінченка М.В., надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримують та просять його задовольнити у повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву та жодних клопотань від нього не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з цим суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 28.07.2018 по 13.06.2023 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗТМК» на посаді «плавильника (плавка руд кольорових металів) 6 р., 02 Цеху виробництва титанових шлаків та тетрахлориду титана № 2/02.01 Дільниця плавки сировини». Факт перебування позивача та відповідача у трудових правовідносинах підтверджується копією наказу (розпорядження) про прийняття на роботу № 368 від 24.07.2018 (а.с. 24-25).
13.06.2023 позивач був звільнений з посади на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України за особистою заявою з причини призову або вступу на військову службу, відповідно до наказу (розпорядження) № 152 від 13.06.2023 про припинення трудового договору (контракту) (а.с. 27).
В день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив заборгованість по заробітній платі.
Відповідно до ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ст. 166 КЗпП).
Щодо заборгованості по заробітній платі.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що станом на день розгляду справи в суді (06.03.2024) відповідач не виплатив позивачеві заборгованість по заробітній платі в розмірі 96 638,11 грн (станом на 27.09.2023), що підтверджується відповідною довідкою № 254 від 10.10.2023 (а.с. 15).
Сума заборгованості по заробітній платі відповідачем не заперечується, контррозрахунку заборгованості відповідачем суду не надано, відтак, сума заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 96 638,11 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Щодо середнього заробітку.
Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Розрахунок середнього заробітку було здійснено на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995.
На думку позивача, він має право на стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку з 14.06.2023 (момент звільнення) по 27.09.2023 (день складання позовної заяви) в сумі 39 171,11 грн.
Позивач здійснив таке нарахування, виходячи з наступного.
Згідно графіка роботи № 210 (бригада № 2) за період з 14.06.2023 по 27.09.2023 (а.с. 22-23) та службової записки (а.с. 33), кількість робочих годин склала 609, що дорівнює 57 робочим дням, які розраховані наступним чином:
- з 14.06.2023 по 30.06.2023 103 години/10 днів;
- з 01.07.2023 по 31.07.2023 176 годин/16 днів;
- з 01.08.2023 по 31.08.2023 184 години/17 днів;
- з 01.09.2023 по 27.09.2023 146 годин/14 днів.
Згідно довідки ТОВ «ЗТМК» № 256 від 10.10.2023 середньоденна заробітна плата позивача складає 853,68 грн (а.с. 12).
Згідно довідки № 255 від 10.10.2023 (а.с. 13), виданою ТОВ «ЗТМК» вбачається, що нарахований середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.06.2023 по 27.09.2023 складає 48 659,76 грн: 853,68 грн. (середньоденна заробітна плата) * 57 робочих днів (згідно графіку) = 48 659,76 грн. Відповідно до цієї ж довідки, з суми 48 659,76 грн були утримані податки та збори у загальному розмірі 9 488,66 грн (податок на доходи фізичних осіб (18%) : 48 659,76 грн * 18% = 8 758,76 грн; військовий збір (1,5%) : 48 659,76 грн * 1,5% = 729,90 грн).
Отже, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку з 14.06.2023 по 27.09.2023 (з вирахуванням податків та зборів) складає 39 171,11 грн.
Станом на день винесення рішення в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідач здійснив повне розрахування з позивачем, такі відомості не надані і сторонами по справі, у зв`язку з чим суд вважає вірним розрахунок, наведений нижче.
Абзацом 3 п. 2 Розділу ІІ «Період, за яким обчислюється середня заробітна плата» Постанови КМУ № 100 визначено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно абз. 1 п. 8 Розділу IV «Порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної плати» Постанови КМУ № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Позивач був звільнений 13.06.2023.
Згідно довідки № 256 від 10.10.2023, середньоденна заробітна плата позивача складає 853,68 грн (а.с. 12).
Частиною 1 ст. 117 КЗпП визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Тобто, середній заробіток ОСОБА_1 повинен бути вирахуваний з моменту звільнення 13.06.2023 по день постановлення рішення 06.03.2024, однак, для нарахування повинні братися лише останні 6 (шість) місяців, що передують постановленню рішення, а саме період з вересня 2023 року по лютий 2024 року включно. Березень 2024 року до цього розрахунку не входитиме, адже рішення суду виноситься саме в цьому місяці і він не є повним задля вірного нарахування суми середнього заробітку.
Кількість днів затримки розрахунку складає 130 робочих днів (вересень 2023 року 21 робочий день, жовтень 2023 року 22, листопад 2023 року 22, грудень 2023 року 21, січень 2024 року 23, лютий 2024 року 21).
Таким чином, всього сума середнього заробітку складає 110 978,40 грн.
Суд дійшов до висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 110 978,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Отже, з урахуванням вищенаведених норм, у зв`язку з тим, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені в повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
Разом з цим, позивачем при зверненні до суду була сплачена сума судового збору в розмірі 1 073,60 грн за вимогу майнового характеру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Дана вимога також підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 073,60 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 49 839,79 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 110 978,40 грн та судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
Допустити негайне виконання судового рішення про присудження працівникові виплати заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Суддя О.С. Яцун