2-1237/07
6/465/228/24
У Х В А Л А

Іменем України

09.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за поданням заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А. Слободи про розшук боржника у виконавчому провадженні №47879363 з примусового виконання виконавчого листа №2-1237/07, -

встановив:

Заступник начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А. Слобода звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №47879363 з примусового виконання виконавчого листа №2-1237/07. Подання обгрунтовує тим, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 47879363, з примусового виконання виконавчого листа № 2-1237/07, виданого 13.04.2007р. Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 08.11.2006 року. 16.06.2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам. 19.06.2015р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 13.03.2018р. виконавчий документ передано у Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові в зв?язку із тим, що згідно відповіді Пенсійного фонду України від 07.03.2018р. №, ОСОБА_1 працює у Львівській національній науковій бібліотеці України ім. В. Стефаника. Заборгованість по аліментах станом на 01.03.2018р. становила 46 810,00 грн. 19.03.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника у розмірі 50% від усіх видів дохохів та скеровано за місцем праці. 16.11.2020 державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові передано виконавчий документ у Франківський відділ державної виконавчої служби в зв?язку із тим, що згідно даних АСВП встановлено, що у Франківському ВДВС відкрито виконавче провадження щодо боржника, ОСОБА_1 та боржник проживає на території, підвідомчій Франківському ВДВС. Відповідно до листа Львівської національної наукової бібліотеки України імені В. Стефаника №452 від 27.12.2022р., у зв?язку із тим, що ОСОБА_1 звільнений 20.12.2022 за угодою сторін згідно наказів № 512-К та 513-К відповідні стягнення із заробітної плати боржника припинились та постанову про звернення стягнення на доходи боржника повернено на адресу відділу. Станом на 21.04.2023р. загальна заборгованість по аліментам становить 22941, 60 грн. Встановлено, що відомостей про місце праці боржника, отриманння пенсії, інші джерела отримання доходу, права власності на майно, немає. На адресу боржника 20.06.2023р. скеровано виклик, однак боржник до відділу не з?явився, про причини неявки не повідомив. Станом на 11.03.2024 року рішення суду боржником в повному обсязі не виконано, отже є підстави для розшуку боржника.

Ч.1 ст.438 ЦПК України визначено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягення аліментів задоволено повністю. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2006 року.

Рішення суду набрало законної сили.

На виконання рішеня суду у справі видано виконавчий лист.

Відповідно до листа Львівської національної наукової бібліотеки України імені В. Стефаника №452 від 27.12.2022р., у зв?язку із тим, що ОСОБА_1 звільнений 20.12.2022 за угодою сторін згідно наказів № 512-К та 513-К відповідні стягнення із заробітної плати боржника припинились та постанову про звернення стягнення на доходи боржника повернено на адресу відділу.

Станом на 21.04.2023р. загальна заборгованість по аліментам становить 22941, 60 грн.

Встановлено, що відомостей про місце праці боржника, отриманння пенсії, інші джерела отримання доходу, права власності на майно, немає. На адресу боржника 20.06.2023р. скеровано виклик, однак боржник до відділу не з?явився, про причини неявки не повідомив. Станом на 11.03.2024 року рішення суду боржником в повному обсязі не виконано, отже є підстави для розшуку боржника.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

До матеріалів подання заявником долучено ряд документів, які свідчать про те, що державною виконавчою службою на стадії виконання рішення суду про стягнення аліментів належно виконувались його обов"язки відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" щодо своєчасного та належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Зокрема, такими документами є постанова про арешт майна боржника, постанова про арешт коштів боржника, виклики державного виконавця щодо прибуття боржника.

Судом встановлено, що станом на день розгляду даного подання рішення суду, в тому числі у примусовому порядку, відповідачем не виконується, що свідчить про наявну заборгованіст по сплаті аліментів.

Відповідно до розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні №47879363, загальна заборгованіст ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 21.04.2023р. становить 22 941 (двадцять дві тисячі дев"ятсот сорок одна) гривень 60 коп.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З наданих матеріалів подання вбачається, що державний виконавець використав всі необхідні заходи щодо виконання виконавчого провадження.

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника. Виконавчий документ видано на підставі рішення, яке набрало законної сили, а тому підлягає виконанню.

Враховуючи те, що боржник за викликом до приватного виконавця неодноразово не з`являється, що підтверджено матерілами подання, доказів поважності неявки ним не представлено, зобов`язання за судовим рішенням боржник не виконує, суд, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону, приходить до висновку про обґрунтованість доводів подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, -

постановив:

Подання заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А. Слободи про розшук боржника у виконавчому провадженні №47879363 з примусового виконання виконавчого листа №2-1237/07 - задоволити.

Оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Проведення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доручити ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області (м. Львів, вул. Генерала Чупринки 65).

У разі встановлення місця знаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомити заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А. Слободу (м. Львів, вул. Конотопська 6/8).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь