Справа № 510/1972/23
Провадження № 2/510/635/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бошкова І.Д.;

за участю: секретаря Березенко С.П.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рені Одеської області заяву про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання власності на спадкове майно.

Разом із позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на спірний житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та заборонити іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаного будинку.

Своє клопотання обґрунтовано тим, що позивач вважає що вона має право на частину будинку, а отже якщо судом буде встановлено таке право позивача, то в подальшому можуть виникнути ускладнення виконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, заява про забезпечення позову у справі підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, аз захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1.ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться в нього чи в інших осіб.

Ч.3ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ч.6.ст.153 ЦПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих третьою особою на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Враховуючи те, що існує можливість, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доцільність пред`явленої заяви, а тому вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-151,153,353-354 ЦПК України, ППВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та заборонити іншим особам вчиняти будь які дії щодо вказаного будинку.

Відомості про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Рені Одеської області, громадянин України, картка РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає в АДРЕСА_2 .

Відомості про відповідача: ОСОБА_2 , мешкає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Д. Бошков