ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Суми

Справа №587/417/23

Номер провадження 22-ц/816/577/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності:

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Давидова Андрія Григоровича,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката Матішинець Василя Васильовича

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Моісеєнком Василем Володимировичем,

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року у складі судді Гончаренко Л.М., ухвалене в м. Суми, повний текст якого виготовлено 20 листопада 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна, приватний нотаріус Єременко Вячеслав Михайлович, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, Сумська районна державна адміністрація, про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Хоменко Оксана Володимирівна, Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області, приватний нотаріус Степаненко Тетяна Іванівна, про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045, площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025 та площею 0,6113 га кадастровий номер :02:005:0171, що знаходяться на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки спадкодавець успадкував після смерті його баби ОСОБА_4 .

Вона прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_3 , оскільки була зареєстрована разом з ним на день смерті, а інші спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини на її користь. Нотаріусом не було видано їй свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що він не зміг прослідкувати родинні відносини між нею та спадкодавцем, а заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відмову від спадщини надійшли після спливу встановленого законодавством строку прийняття чи відмови від прийняття спадщини, а тому їй було рекомендовано звернутися до суду.

23 лютого 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Степаненко Т.І. щодо оформлення своїх спадкових прав, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0045, :02:007:0025, :02:005:0171 зареєстровано за ОСОБА_2 . Також нотаріус вказала, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, які підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем, а заяви інших спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відмову від спадщини надійшли після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважає, що родинний зв`язок між нею та спадкодавцем ОСОБА_3 , а саме, що останній є її рідним братом, документально підтверджується.

Зазначає, що 05 лютого 2008 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на належні їй на підставі державного акту серії СМ №057470 від 13 квітня 2004 року земельні ділянки загальною площею 5,7804 га. З вказаного державного акту вбачається, що ОСОБА_4 земельні ділянки було передано у власність розпорядженням голови РДА № 79 від 13 лютого 2004 року про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв). У витягу з додатку до вказаного розпорядження зазначений список громадян-власників сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) КСП «Дружба» Сумського району Сумської області, яким передано земельні частки (паї) у власність, де під № 33 значиться ОСОБА_4 , а під №151 ОСОБА_7 .

У той же час, оспорюваний державний акт на ім`я ОСОБА_2 видавався на підставі розпорядження голови РДА № 300 від 02 червня 2004 року, і на земельні ділянки, які за площею, конфігурацією та кадастровими номерами не збігаються з тими земельними ділянками, що передавалися спадкодавиці відповідача ОСОБА_7 згідно розпорядження від 13 лютого 2004 року №79 та державним актом від 01 квітня 2004 року СМ №057539, проте повністю співпадають і за площею, і за конфігурацією, і за місцем розташуванням, і за кадастровими номерами з тими земельними ділянками, які передавалися ОСОБА_4 .

Вважає, що в державному акті відповідачки допущена помилка, а саме відомості щодо земельних ділянок ОСОБА_4 були використані при розробці документації ОСОБА_7 . Зазначає, що вказана помилка унеможливлює оформлення і реалізацію її спадкових прав.

Посилаючись на вищевказані обставини, уточнивши позовні вимоги, просила визнати недійсним державний акт серії СМ №068754 від 10 серпня 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 5,7604 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, який видано ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки, що розташовані у Сумському районі Сумської області: загальною площею 0,6113 га, кадастровий номер :02:005:0171, номер запису про право власності №14803636, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко В.М. від 03 червня 2016 року №29892151; загальною площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045, номер запису про право власності №14802971, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко В.М. від 03 червня 2016 року №29891352; загальною площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025, номер запису про право власності №13888917, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко В.М. від 27 березня 2016 року №28957444; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельні ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045, площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025, площею 0,6113 га, кадастровий номер :02:005:0171, що знаходяться на території Сумського району Сумської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; здійснити розподіл судових витрат.

06 червня 2023 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Шершак-Гукову А.М. подала зустрічну позову заяву, в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року, видане державним нотаріусом Сумської районної держнотконтори Хоменко О.В. (спадкова справа № 899/2006) після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її спадкоємця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на три земельні ділянки: земельну ділянку площею 0,2426 га, який присвоєно кадастровий номер :02:005:0045; земельну ділянку площею 4,9065 га, якій присвоєно кадастровий номер :02:007:0025; земельну ділянку площею 0,6113 га, якій присвоєно кадастровий номер :02:005:0171, що знаходяться на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; судові витрати покласти на відповідача (а.с. 152-159, Т. 1).

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , яка за життя була членом КСП «Дружба». 24 березня 1997 року вона отримала Сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 0225271 розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі рішення Сумської РДА від 17 березня 1997 року № 95. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 5,57 га в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємицею майна ОСОБА_7 є її онука ОСОБА_2 у зв`язку з відмовою на її користь іншого спадкоємця за заповітом. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 068754 від 10 серпня 2007 року площею 5,7604 га, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_2 отримала на підставі розпорядження Голови районної державної адміністрації № 300 від 02 червня 2004 року, після оформлення у встановленому законом порядку спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_7 .

Зазначає, що на момент видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року, виданого державним нотаріусом Хоменко О.В. після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її спадкоємця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки, власником вищезазначених земельних ділянок вже була визнана ОСОБА_2 , що вказує на помилковість дій нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Посилаючись на вказані обставини, просить зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним державний акт серії СМ №068754 від 10 серпня 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 5,7604 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, який видано ОСОБА_2 ..

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки, що розташовані у Сумському районі Сумської області: загальною площею 0,6113 га, кадастровий номер :02:005:0171, номер запису про право власності №14803636, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко В.М. від 03 червня 2016 року №29892151; загальною площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045, номер запису про право власності №14802971, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко В.М. від 03 червня 2016 року №29891352; загальною площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025, номер запису про право власності №13888917, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко В.М. від 27 березня 2016 року №28957444.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045; земельну ділянку площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025; земельну ділянку площею 0,6113 га, кадастровий номер :02:005:0171, що знаходяться на території Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що фактично після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , і до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не вживав заходів для здійснення державної реєстрації права власності на успадковане майно. Право власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_3 державою визнано не було, а відтак висновки суду про наявність у ОСОБА_3 права власності на вказані земельні ділянки, як набуті у встановленому законом порядку, вважає хибними.

Вказує на те, що позовна заява ОСОБА_1 не містила обґрунтувань про причини, які перешкоджали ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку.

Звертає увагу на те, що письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та додані до нього документи, на які суд послався в своєму рішенні, були подані з порушенням ч.ч. 3,9 ст. 83 ЦПК України.

Вважає, що рішення суду ґрунтується на припущеннях.

Також зазначає, що спірні земельні ділянки були зареєстровані на підставі технічної документації, розробленої ОСОБА_2 . Ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 технічної документації не розробляли, права на отримання вказаних земельних ділянок не мали.

Вважає, що ОСОБА_1 обрано неефективний спосіб захисту у зв`язку з незаявленням позовної вимоги про скасування правової підстави набуття права власності за ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, а також припинення речового права.

На думку скаржника, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року, державним нотаріусом не було здійснено належної перевірки складу спадщини та не встановлено обставин щодо реєстрації права власності на оскаржувані земельні ділянки, не ідентифіковано ОСОБА_2 як власника спірних земельних ділянок, а тому вказане свідоцтво підлягає скасуванню.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Давидова А.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін; здійснити розподіл судових витрат.

Зазначає, що ОСОБА_1 не оспорює реалізацію бабою ОСОБА_2 ОСОБА_7 права на земельну частку (пай) площею 5,57 за в умовних кадастрових гектарах. Водночас вбачається, що відповідачці згідно розпорядження Голови районної державної адміністрації № 300 від 02 червня 2004 року були передані у власність земельні ділянки, які на момент видачі як розпорядження голови райдержадміністрації, так і видачі відповідачці державного акту, вже були передані у приватну власність ОСОБА_4 державним актом СМ №057470 від 13 квітня 2004 року, тобто саме в державному акті відповідачки допущена помилка. Крім того, ні зустрічний позов, ні апеляційна скарга не містять жодного доводу, який може бути підставою для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року. Зустрічним позовом не доведено, що ОСОБА_3 не мав права на спадкування майна своєї баби за заповітом, не надано жодного доказу на підтвердження заявлених зустрічних вимог.

Від третіх осіб приватного нотаріуса Степаненко Т.І. та Сумської районної державної нотаріальної контори надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача за первісним позовом , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 12, Т. 1).

Зі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05 лютого 2008 року, вбачається, що ОСОБА_3 за життя успадкував після смерті ОСОБА_4 земельні ділянки загальною площею 5,7804 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, які належали померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №057470, виданого Сумською РДА 13 квітня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №427 з кадастровими номерами 020070025, 020050045, 020050171 (а.с. 21-24).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належні йому на праві власності зазначені земельні ділянки.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Сульської сільської ради Сумського району Сумської області від 01 листопада 2016 року, ОСОБА_9 здійснила похорон брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, Т. 1).

З довідки виконавчого комітету Сульської сільської ради Сумського району Сумської області від 10 березня 2017 року, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав до дня смерті за адресою АДРЕСА_1 . На час смерті померлого ОСОБА_3 у житловому будинку, крім померлого, були зареєстровані: брат ОСОБА_6 , 1988 року народження, сестра ОСОБА_10 , 1979 року народження, сестра ОСОБА_9 , 1987 року народження, племінник ОСОБА_11 , 2008 року народження, племінниця ОСОБА_12 , 2015 року народження. Спадкоємицею на майно померлого являється сестра ОСОБА_9 . Наявність інших спадкоємців сільській раді невідома. Заповіт від імені померлого у виконкомі сільської ради не посвідчувався (а.с. 18, Т. 1).

На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані брат ОСОБА_6 та сестра ОСОБА_3 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_13 ». Вони склали нотаріально завірені заяви від 21 березня 2017 року та 23 березня 2017 року про відмову від прийняття спадщини (а.с. 19-20, Т. 1).

Оскільки позивачу ОСОБА_1 було відмовлено нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що нотаріус не зміг прослідкувати родинні відносини між нею та спадкодавцем, а заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відмову від спадщини надійшли після спливу встановленого законодавством строку прийняття чи відмови від прийняття спадщини, у лютому 2020 року вона звернулася до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_3 права власності на спірні земельні ділянки.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено, проте постановою Сумського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року вказане рішення суду було скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову з підстав незалучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_2 (а.с. 27-34).

Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с. 13, Т. 1), які 11 квітня 1973 року зареєстрували шлюб та ОСОБА_15 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_16 » (а.с. 14, Т. 1). 19 березня 1976 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 15, Т. 1). 06 листопада 1984 року ОСОБА_17 зареєструвала шлюб з ОСОБА_18 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_19 » (а.с. 16, Т. 1).

Батьками позивачки є ОСОБА_18 та ОСОБА_20 (а.с. 7, Т. 1).

Позивачка за первісним позовом 07 липня 2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_21 та змінила прізвище з « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_22 » (а.с. 11, Т. 1).

З наведеного вбачається, що позивачка та ОСОБА_3 є рідними сестрою та братом.

Постановою приватного нотаріуса Степаненко Т.І. від 23 лютого 2023 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зі змісту постанови вбачається, що відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Сумською районною державною нотаріальною конторою Сумської області 05 лютого 2008 року за реєстровим № 1-520 на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:007:0025, :02:005:0045, :02:005:0171, але право власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_3 належним чином не було зареєстровано ні в ДЗК, ні в Реєстрі речових прав. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки з зазначеними кадастровими номерами зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 068754. Крім того, в матеріалах спадкової справи відсутні документи, які підтверджують родинні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а заяви інших спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини нотаріус прийняти не може, бо вони були надані після спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини (а.с. 25-26, Т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 листопада 2003 року ОСОБА_2 після смерті своєї баби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкувала, серед іншого, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Сумського району Сумської області без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) (а.с. 50-51, Т. 1).

В подальшому ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ № 068754, виданий 10 серпня 2004 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 488, згідно якого на підставі розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації № 300 від 02 червня 2004 року вона є власником земельної ділянки площею 5,7604 га, розташованої на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 53, Т. 1).

На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 19 вересня 2015 року, виготовленої СРФ ДП «Центр ДЗК» були внесені до ДЗК відомості щодо належних ОСОБА_2 земельних ділянок та присвоєні кадастрові номери земельним ділянкам: :02:007:0025 площею 4,9065 га; :02:007:0045 площею 0,2426 га; :02:005:0171 площею 0,6113 га (а.с. 54-62, Т. 1).

В письмових поясненнях, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області зазначено, що на підставі державних актів виданих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 можна вважати, що земельні ділянки є ідентичними. В державному акті на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 068754, виданому 16 серпня 2004 року ОСОБА_2 допущена помилка. Можливо при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що виготовлена СРФ ДП «Центр ДЗК» 19 вересня 2015 році сформувались земельні ділянки з кадастровими номерами :02:007:0025 площею 4,9065 га, :02:007:0045 площею 0,2426 га, :02:005:0171 площею 0,6113 га на загальну площу 5,76 га, які вже перебували у власності ОСОБА_7 . Вірогідніше всього була допущена помилка при розробці землевпорядної документації, а саме відомості земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 були використані при розробці технічної документації ОСОБА_7 . Факт належності спірних земельних ділянок саме ОСОБА_4 в процесі розпаювання КСП «Дружба» підтверджується технічною документацією із землеустрою, щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий 13 квітня 2004 гору ОСОБА_4 (а.с. 105-106, Т. 1).

Крім того, в матеріалах справи наявний державний акт на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 057359, виданий 01 квітня 2004 року на ім`я ОСОБА_7 на підставі розпорядження голови районного державної адміністрації № 79 від 13 лютого 2004 року, а саме про право власності на земельну ділянку площею 5,5804 га, розташовану на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами 020020025, 020020091 та 020050188 (а.с. 109-110).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №068754, виданого 10 серпня 2004 року ОСОБА_2 допущена помилка, а саме відомості земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 були використані при розробці технічної документації ОСОБА_7 , тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту серії СМ № 068754 від 10 серпня 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 5,7604 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, який видано ОСОБА_2 та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки. Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 володів спадковим майном на законних підставах, суд вважав за необхідне задовольнити вимогу ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання оскаржуваного свідоцтва недійсним, вказане свідоцтво є законним, протилежного ОСОБА_2 не доведено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Частинами першою та другою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 126 ЗК України (станом на час видачі ОСОБА_2 державного акту про право власності на земельну ділянку) передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Положеннями ч. 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Матеріалами справи підтверджується, що за життя ОСОБА_4 в процесі розпаювання КСП «Дружба» набула право власності на земельні ділянки загальною площею 5,7604 га з кадастровими номерами :02:005:0045, :02:007:0025 та :02:005:0171, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 057470, виданим 13 квітня 2004 року. При цьому кадастрові номери були внесені на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області.

Водночас вбачається, що ОСОБА_7 була членом КСП «Дружба», в процесі його розпаювання набула право на земельну частку (пай), на її ім`я 01 квітня 2004 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 057359, а саме про право власності на земельну ділянки загальною площею 5,5804 га з кадастровими номерами 020020025, 020020091 та 020050188. Оскільки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 вказаний державний акт вона не отримала.

ОСОБА_2 яка оформила спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_7 , отримала державний акт на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 068754, виданий 10 серпня 2004 року на земельні ділянки загальною площею 5,7604 га з кадастровими номерами 020050045, 020070025 та 020050171. При цьому кадастрові номери були внесені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої СРФ ДП «Центр ДЗК».

Земельні ділянки, що зазначені в державних актах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 однакової конфігурації та є ідентичними. З наведеного вбачається, що при розробці технічної документації із землеустрою, яка виготовлялася на замовлення ОСОБА_2 було допущено помилку та було використано відомості про земельні ділянки, які належали не ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 , позаяк з державного акту, виданому на ім`я ОСОБА_7 вбачається, що вона мала право на земельні ділянки з кадастровими номерами 0200225, 020020091 та 020050188, які за конфігурацією є відмінними від земельних ділянок, що вказані в державному акті, виданому на ім`я ОСОБА_2 .

За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для визнання недійсним державного акту про право власності на землю серії СМ № 068754 від 10 серпня 2004 року, виданому ОСОБА_2 . У зв`язку з визнанням недійсним державного акту про право власності на землю наявні підстави і для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки.

З приводу доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не вжив заходів для здійснення державної реєстрації права власності на успадковане майно, колегія суддів зауважує, що сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права, а є лише офіційним засвідченням державою факту набуття особою такого права. Крім того, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 отримав 05 лютого 2008 року, тобто до того, як запрацював Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Твердження скаржниці, що ОСОБА_1 було обрано неефективний спосіб захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання з ним на час відкриття спадщини, при цьому ОСОБА_3 володів спірними земельними ділянками на законних підставах, тому наявні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року, виданого державним нотаріусом Сумської районної держнотконтори Хоменко О.В. (спадкова справа № 899/2006) після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її спадкоємця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні земельні ділянки, слід зазначити наступне.

Зустрічний позов ОСОБА_2 мотивує тим, що на момент видачі вказаного свідоцтва вона вже була власником спірних земельних ділянок. Водночас, як вже було встановлено зібраними у справі доказами, ОСОБА_2 10 серпня 2004 року помилково було видано державний акт про право власності не на земельні ділянки, які вона успадкувала після смерті своєї баби ОСОБА_7 , а на земельні ділянки ОСОБА_4 . Отже підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року відсутні, а тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_2 не позбавлена можливості оформити право власності саме на земельні ділянки, які вона успадкувала після смерті її баби ОСОБА_7 .

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

У зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат у суді апеляційної інстанції на правничу допомогу, які підтверджуються Договором про надання правової допомоги та Довідкою-квитанцією про оплату послуг та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 4500 гривень.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Моісеєнком Василем Володимировичем, залишити без задоволення.

РішенняСумського районного суду Сумської області від 15 листопада 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції на правничу допомогу у сумі 4500 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22 травня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова