Справа № 456/315/24
Провадження № 2/456/461/2024
УХВАЛА

про відмову у закритті провадження в справі

08 травня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.

з участю представника позивача прокурора Романіва О.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді справи за позовом Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення, заяву позивача - Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури І.Нагребного про закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернувся до суду з позовом, в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з кадастровим номером :06:035:0052 площею 0,0354 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (номер відомостей про речове право 7124601, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12). Також, просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у справі.

22.03.2024 першим заступником керівника Стрийської окружної прокуратури І.Нагребним подано до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. В обґрунтування заяви прокурор покликається на те, що на адресу Стрийської окружної прокуратури 13.03.2024 надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 , у якому останній просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. У відзиві на позовну заяву відповідач, зокрема, зазначає, що є громадянином російської федерації, однак, зі своєю сім`єю вирішив повернутися проживати в Україну, отримав дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне проживання з безтерміновим терміном дії. 25.09.2014 на підставі договору дарування відповідач набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:035:0052 площею 0,0354 га в м.Стрию з цільовим призначенням для ведення садівництва. Дану земельну ділянку продав ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2024 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначені у відзиві на позовну заяву обставини підтверджуються доданою до відзиву копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2024, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 443, згідно якого гр. російської федерації ОСОБА_1 , який проживає на території України на законних підставах, продав та передав у власність, а гр. ОСОБА_2 купила та прийняла у власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:035:0052. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :06:035:0052 площею 0,0354 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, встановлено, що 19.02.2024 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу №443, виданого 19.02.2024 Стрийською державною нотаріальною конторою. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки від 19.02.2024 добровільно відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :06:035:0052 в користь громадянина України, а отже, відповідач після відкриття провадження у справі усунув обставини, які були підставою для пред`явлення позову. Згідно підпункту 1 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» незавершені нотаріальні дії за зверненням особи, пов`язаної і державою-агресором, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами України Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації", зупиняються. У разі звернення такої особи за вчиненням нотаріальної дії нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у її вчиненні. Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації", не відносить до осіб, пов`язаних з державою-агресором, громадян російської федерації, які проживають на території України на законних підставах. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву копію посвідки на постійне проживання. Також, з інформації з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області встановлено, то громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав дозвіл на імміграцію в Україну 24.09.2016 за № 4638/24, виданий ГУ ДМС у Львівській області, і на підставі цього дозволу документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 від 16.06.2017 з безстроковим терміном дії. За відомостями відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . З врахуванням зазначених обставин, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.02.2024, посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 443, згідно якого гр. російської федерації ОСОБА_1 , який проживає на території України на законних підставах, продав та передав у власність, а громадянка України ОСОБА_2 купила та прийняла у власність земельну ділянку з кадастровим номером :06:035:0052, не суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Враховуючи вищенаведене, прокурор вважає, що на даний час відсутній предмет спору у цивільній справі № 456/315/24.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву підтримав, просить її задоволити з підстав, зазначених у ній.

Відповідач ОСОБА_1 заяву прокурора підтримав та вказав, що дізнавшись про відкриття провадження у справі, відчужив земельну ділянку, яка є предметом спору.

Суд заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.255 ЦПК України передбачені наступні підстави для закриття провадження у справі:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно із ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони самостійно розпоряджаються своїми процесуальними правами, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору. Якщо в процесі розгляду справи позивач повідомить про відсутність предмету спору, то суд згідно із ст.255 ЦПК України має вирішити питання про закриття провадження у справі на відповідній правовій підставі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21), закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання.

У постанові ВС КЦС №686/20582/19-ц від 13.05.2020 зазначено, що за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

З матеріалів справи вбачається, що як на час пред`явлення позову до суду та відкриття провадження у справі, так і на час розгляду заяви про закриття провадження у справі, предмет спору, зважаючи на правове обґрунтування існував та існує, а тому відсутні підстави для закриття провадження в справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

До вказаних висновків, суд прийшов з огляду на таке.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернувся до суду з позовом, в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з кадастровим номером :06:035:0052 площею 0,0354 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Також, просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог прокурор покликається на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.11.2023 № 352608130 ОСОБА_1 , будучи громадянином російської федерації, на підставі договору дарування, зареєстрованого 25.09.2014 Стрийською державною нотаріально конторою в реєстрі за № 3064, набув право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва з кадастровим номером :06:035:0052 площею 0,0354 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . 25.09.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ОСОБА_1 і земельну ділянку з кадастровим номером :06:035:0052 площею 0,0354 га із цільовим призначенням для ведення садівництва. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.11.2023 № 352608130 вбачається, що ОСОБА_1 при реєстрації 25.09.2014 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:035:0052 був іноземцем, а саме громадянином російської федерації, мав паспорт громадянина російської федерації, виданий 14.11.2008 ВУФМС росії по ханти-мансійському автономному окрузі югрі в м.Нижньовартовську. Як вбачається з інформації з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 20.10.2023, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав дозвіл на імміграцію в Україну 24.09.2016, виданий ГУ ДМС у Львівській області, і на підставі цього дозволу документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 від 16.06.2017 з безстроковим терміном дії. Таким чином, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :06:035:0052, що знаходяться в АДРЕСА_1 на території Стрийської міської територіальної громади, перебуває у власності ОСОБА_1 , який є іноземцем, з 25.09.2014. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 , будучи іноземцем, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 25.09.2014 року по даний час) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави.

З наведеного вбачається, що підставою для звернення прокурора з позовом до суду було порушення статей 13,14,41 Конституції України, ст.ст.80,81,145 Земельного кодексу України.

З заяви про закриття провадження у справі вбачається, що прокурор просить застосувати правові приписи п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України зважаючи на факт відчуження відповідачем предмету спору іншій особі після відкриття провадження у справі.

З доводами прокурора про те, що у даному випадку відсутній предмет спору, суд не погоджується з огляду на таке.

Згідно підпункту 1 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» незавершені нотаріальні дії за зверненням особи, пов`язаної і державою-агресором, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами України Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації", зупиняються. У разі звернення такої особи за вчиненням нотаріальної дії нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у її вчиненні.

При цьому, у вказаній Постанові зазначено про те, що зазначені обмеження діють до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, та не поширюються на звернення юридичних осіб, визначених абзацами шостим і сьомим підпункту 1 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" у підпункті 1 пункту 1 передбачено зокрема, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах.

Одночасно у підпункті 2 пункту 1 передбачено, що відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, права участі в юридичній особі (акцій, паїв, часток у статутному капіталі або інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь в юридичній особі), прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання Російською Федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім:

безоплатного відчуження/передачі на користь держави Україна;

задоволення вимог Національного банку за наданими кредитами рефінансування з підтримки ліквідності банків;

відчуження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб або уповноваженою особою Фонду майна банку, щодо якого Національним банком прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

відчуження права участі в юридичній особі за наявності рішення Кабінету Міністрів України про погодження такого відчуження.

Окрім цього, вказаною Постановою передбачено, що правочини (у тому числі довіреності), укладені з порушенням мораторію, визначеного пунктом 1 цієї постанови, у тому числі якщо ними передбачається відповідне відчуження у майбутньому, є нікчемними . Нотаріальне посвідчення правочинів, що порушують мораторій, визначений пунктом 1 цієї постанови, забороняється. Державна реєстрація або інше визнання державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, особами, які надають публічні (адміністративні) послуги, правочинів, укладених з порушенням мораторію, визначеного пунктом 1 цієї постанови, забороняється.

Зважаючи на наведене, дослідивши необхідні для вирішення заяви матеріали справи, суд вважає, що викладені прокурором у заяві обставини жодним чином не можуть свідчити про відсутність предмета спору, а тому відсутні правові підстави для закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з чим клопотання про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.ч.1-3 ст.206, п.2 ч.1 ст.255, ст.ст.258,259,260,261,352,353,354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви позивача Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури І.Нагребного про закриття на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження в справі за позовом Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2024

Головуючий суддя В.Л.Бучківська