ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14543/22

Провадження № 22-ц/4820/580/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта та представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою директора Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2 на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2023 року, суддя Лазаренко А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: директор Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2, Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: директор Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2, Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 28.12.2023 року визнано зловживанням процесуальними правами третьою особою ОСОБА_2 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України - дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Застосовано до третьої особи ОСОБА_2 захід процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5368 грн.

Мотивуючи ухвалу, суд вказав на те, що третя особа ОСОБА_2 , під час розгляду цієї справи, неодноразово, протягом року, зверталася до суду із заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи, таким чином зловживаючи своїми процесуальними правами та затягуючи розгляд справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування скарги апелянт вказала, що всі подані нею клопотання є обґрунтовані та відповідають вимогам процесуального закону. Суд діяв упереджено, позаяк в усіх судових засідання позивач ОСОБА_1 була присутня всього лише один раз. Наведені нею причини відкладення судових засідань є поважними та підтверджені належними доказами. 28.12.2023 року представник ОСОБА_2 прибув до суду, однак на судове засідання його запрошено не було.

В суді апелянт підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржувану ухвалу суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що в провадженні Летичівського районного суду Хмельницької області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - директор Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2., Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, і за клопотаннями ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (п. 28 рішення від 02.12.2010 року у справі №16652/04 «Шульга проти України») і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі №26976/06 «Мусієнко проти України»).

У ч. 2 ст. 43 ЦПК України закріплено обов`язки учасників справи, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати доказів, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Суд з метою запобігання зловживання правами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. Обмеження чи позбавлення процесуального права повинно застосовуватися судом відповідно до принципу пропорційності.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі 3 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі №30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 223 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною третьою статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору (постанова Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №520/5083/16-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та Требуховецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області виник трудовий спір щодо допущення позивачем прогулу та поновлення останньої на роботі вчителем англійської мови.

У даній справі позивачем зазначено, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, є директор Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є стороною у спорі, поважність причин неявки її до суду не встановлена, як і не визначена її обов`язкова явка до суду, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду щодо затягування останньою розгляду справи шляхом подання клопотань про відкладення розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом, а не є обов`язком суду.

Суд, стверджуючи про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, не обґрунтував неможливості вирішення спору за відсутності особистих пояснень ОСОБА_2 а також, що наявних у справі матеріалів недостатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без відкладення розгляду справи.

За встановлених вище обставин колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду та необхідність її скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу директора Требуховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2023 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 березня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова