Справа № 752/7947/24
Провадження № 6/752/351/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2024 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючої - судді Слободянюк А.В.,

з участю секретаря - Крушельницької Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в:

до Голосіївського районного суду м. Києва разом надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну стягувача його правонаступником.

Відповідно до поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» просить суд: замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №251924, вчиненого 30.06.2021 приватним нотаріусом, яким є ОСОБА_2 , про стягнення боргу з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи викладене, на підставі ч.3 ст.442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №251924 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми боргу у розмірі 52 758,78 грн., який виник у боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 500906564 від 09.04.2013, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (а. с. 9).

На підставі вказаного виконавчого напису постановою від 23.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 (а.с.10).

За вимогами ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «не судового» органу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 р. у справі №183/4196/21 зробила висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» укладено Договір №15-02/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги (а. с. 20-23).

Згідно з реєстру боржників до договору №15-02/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги від 15.02.2023, ТОВ «Кампсіс Фінанс» прийняло, а ТОВ «Вердикт Капітал» передало право вимоги за кредитним договором №500906564 (а.с. 24).

В подальшому, 12.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» укладено Договір №12-05/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги (а.с. 25-27).

Згідно з реєстру боржників до договору №12-05/23 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги від 12.05.2023, ТОВ «Дебт Форс» прийняло, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» передало право вимоги за кредитним договором №500906564 (а.с. 30).

01.11.2023 року рішенням єдиного учасника №8 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал».

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2019 р. у справі №456/6160/13.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору або не заборонено законом.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 по справі №910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Відповідно до ч. 3 ст. 430 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, стягувачем за виконавчим написом №251924, вчиненим 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., є АТ «АЛЬФА-БАНК».

За матеріалами заяви ТОВ «Дебт Форс» не надало доказів набуття всіх прав від АТ «АЛЬФА-БАНК» на отримання виконання зобов`язань за № 500906564 від 09.04.2013.

Отже, за відсутності доказів набуття заявником ТОВ «Дебт Форс» прав вимоги до ОСОБА_1 за договором № 500906564 від 09.04.2013, у суду відсутні підстави для вирішення питання про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, заява ТОВ «Дебт Форс» задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 260, 261, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський Олександр Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.ст.353-356 ЦПК України.

Суддя А.В. Слободянюк