РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/254/24

Провадження № 2/293/218/2024

22 травня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВУ

19.02.2024 позивач звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області, за змістом якого просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 від всіх видів доходу платника аліментів, але не менше 100% від прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027.

Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час ОСОБА_1 є повнолітньою та продовжує навчання в Поліському національному університеті, денної форми навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.02.2024, справа №293/254/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

На виконання вимог ч. 8 ст.187 ЦПК України, судом 21.02.2024 отримано відомості про місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 22.02.2024 відкрито провадження у справі №293/254/24 розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 28.03.2024 здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 22.04.2024.

22.04.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по справі №293/2070/23. Судове засідання призначено на 22.05.2024.

22.05.2024 сторони в судове засідання не прибули.

Позивач згідно поданої заяви від 23.04.2024 просила розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов, інших заяв чи клопотань до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 22.02.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем проживання відповідача та були вручені йому особисто 10.05.2024, що підтверджується трекінгом поштового відправлення 987 (а.с. 26,27).

Крім того, виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с.20,24).

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, однак відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, будь-які заяви (клопотання) від відповідача на адресу суду не находили.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Відповідно до витягу з реєстру Черняхівської територіальної громади від 22.01.2024, ОСОБА_1 проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.3).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №634241 (а.с.4).

Згідно довідки, виданої Поліським національним університетом від 14.02.2024, ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти першого курсу, за спеціальністю: 122 «Комп`ютерні науки» за освітнім ступенем бакалавр Поліського національного університету 4 рівня акредитації. Термін навчання: 01.09.2023 по 30.06.2027. Навчається за рахунок коштів державного бюджету (а.с. 6).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

V. ОЦІНКА ДОКАЗІВ та МОТИВИ СУДУ

Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , яка є донькою відповідача ОСОБА_2 на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, так як навчання проводиться за денною формою, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, є особою з інвалідністю з дитинства у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Зазначені обставини є підставами для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів судом мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, тощо. Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17.

Згідно досліджених матеріалів справи позивач навчається за рахунок коштів державного бюджету. Відомості про витрати на купівлю підручників, оплату проїзду до навчального закладу, інші витрати позивача матеріали справи не містять.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує працездатний вік відповідача, та те, що на його утриманні не перебувають інші непрацездатні особи, оскільки протилежне ним не доведено, те що в матеріалах справи відсутні відомості про його доходи, наявність у відповідача рухомого чи нерухомого майна, враховуючи також розмір прожиткового мінімуму, встановленого у 2024 році, суд вважає, що з відповідача на утримання повнолітньої дитини слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення навчання, що буде достатнім для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).

Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач на підставі положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати при поданні позову.

Керуючись ст. 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19.02.2024, та до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 23-х років.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП: НОМЕР_3

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ