Справа №932/4345/24
Провадження № 2/932/1783/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій останній, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача: 73 674,28 грн. суму основного боргу; 5 090,77 грн. пеню (період з 19.03.2024 до 17.06.2024); 590,28 грн. інфляційне збільшення (період з 19.03.2024 до 17.06.2024); 549,54 грн. 3% річних (період з 19.03.2024 до 17.06.2024); 5 300,00 грн. вартість висновку експерта; а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 07.12.2023 у м.Дніпрі між автомобілем марки «Hyundai H1» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 відбулось ДТП, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2023 винним у ДТП, яке мало місце 07.12.2023, визнано ОСОБА_2 .

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyundai H1» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», за заявою ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 86 325,72 грн.

З огляду на те, що виплачена сума страхового відшкодування не відповідає розміру завданої шкоди згідно висновку експерта, а вимога позивача щодо здійснення доплати залишилась без позитивного результату, останній вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем ПрАТ «СК «Уніка» було надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими вимогами. Так, останнім зазначено, що страхову виплату було здійснено на підставі звіту складеного оцінювачем у відповідності до вимог закону, а наданий позивачем висновок експерта містить ряд неточностей. Крім того висловлено заперечення щодо стягнення штрафу та нарахувань здійснених у відповідності до ст.625 ЦК України, з огляду на те, що вона є похідною вимогою від основної, яка в свою не підлягає задоволенню.

Третіми особами письмових пояснень не надано.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 23.05.2024, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.07.2024, за клопотанням позивача, витребувано докази.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за без його участі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копій постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2023, прийнятої за результатами розгляду справи №932/1142/23, ОСОБА_2 визнано винним у ДТП, яке мало місце 07.12.2023 у м.Дніпро між автомобілем марки «Hyundai H1» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до копії поліса №214889614, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyundai H1» державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до копії висновку експерта №2801/24 від 27.01.2024 складеного експертом ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, автомобіля марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 252 027,46 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин з урахуванням ПДВ, а без урахування ПДВ 219 795,50 грн.). Також вказано, що ринкова вартість транспортного засобу до ДТП, становила 566 488,42 грн., а після ДТП 363 508,23 грн. Крім того, до висновку експерта додано копію протоколу огляду транспортного засобу проведеного експертом ОСОБА_3 . Зазначено, що втрата товарної вартості транспортного засобу становить дорівнює нулю.

Згідно копії платіжної інструкції №0.0..1, ОСОБА_1 сплачено суму у розмірі 5 300,00 грн. за складання висновку експерта №2801/24.

Відповідно копії звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №31784, від 12.01.2024, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість збитків заподіяних транспортному засобу марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 449 833,95 грн. У вказаному звіті також вказано, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу запасних частин становить 188 925,61 грн.

Згідно копії висновку вартості придатних залишків №31784/1 від 24.01.2024 складеного оцінювачем ОСОБА_4 , вартість транспортного засобу марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 363 508,23 грн. Також, до копії висновку додано копію акту огляду колісного транспортного засобу проведеного Мамзеновим.

Відповідно до копії страхового акту та копії платіжної інструкції №140045, ОСОБА_1 , 31.01.2024, виплачено страхове відшкодування у розмірі 86 325,72 грн.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст.28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно висновку до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої їм унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу у межах страхових сум (ліміту) визначеного договором.

З огляду на те, що позивачем, на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог щодо розміру спричиненої шкоди, надано належні докази, як-то: висновок експерта, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у межах ліміту відповідальності, що становить 73 674,28 грн.

Щодо доводів відповідача з приводу вірності розрахунку спричиненої шкоди, суд зазначає наступне.

За змістом статті 35.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, у тому числі зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Згідно ст.36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у т.ч. шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до пункту 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Отже, виходячи з наведеної норми, складанню висновку експертного дослідження щодо розміру спричинених збитків, в будь-якому випадку, передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.12.2019 у справі № 211/2171/15, від 01.10.2020 у справі № 2-2394/10, від 15.10.2020 у справі № 917/628/17.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з того, що звіт наданий відповідачем складено оцінювачем який не проводив огляд транспортного засобу марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 , суд не приймає його до уваги як доказ обґрунтованості розміру сплаченої суми з огляду на порушення процедури визначення матеріального збитку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Також, відповідно до постанови ВС/КСЦ від 11.12.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №185/12399/15-ц, з аналогічними обставинами, саме на відповідача покладено обов`язок спростування висновку експертного дослідження автотоварознавця про визначення вартості матеріального збитку наданого позивачем.

Між іншим суд зазначає, що відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Як вбачається з наданого позивачем висновку експерта, вартість транспортного засобу марки «Hyundai IONIQ» державний номерний знак НОМЕР_2 до ДТП становила 566 488,42 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних частин становить 252 027,46 грн., а без ПДВ 219 795,50 грн., у зв`язку з чим доводи відповідача щодо визнання вказаного транспортного засобу фізично знищеним є не спроможними.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 5 300,00 грн., яка була сплачена позивачем за проведення експертного дослідження.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст.530 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВП/ВС від 11.04.2018 прийнятій за результатами розгляду справи №758/1303/15-ц.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у п.36.5 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з п.3 ч.1 ст.20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем всіх можливих дій спрямованих на отримання повної суми страхового відшкодування (копію висновку експерта направлено страховій 02.02.2024), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 5 090,77 грн. пені (період з 19.03.2024 до 17.06.2024); 590,28 грн. інфляційного збільшення (період з 19.03.2024 до 17.06.2024); 549,54 грн. 3% річних (період з 19.03.2024 до 17.06.2024).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача та суму у розмірі 562,14 грн. повернути з бюджету.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних та інфляційних витрат - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, адреса: 04112, м.Київ, вул.Теліги Олени) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) недоплачене страхове відшкодування у розмірі 73 674 (сімдесят три тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 28 коп.; пеню (період з 19.03.2024 до 17.06.2024) - 5 090 (п`ять тисяч дев`яносто) грн. 77 коп.; інфляційне збільшення (період з 19.03.2024 до 17.06.2024) 590 (п`ятсот дев`яносто) грн. 28 коп.; 3% річних (період з 19.03.2024 до 17.06.2024) 549 (п`ятсот сорок дев`ять) грн. 54 коп.; вартість висновку експерта 5 300 (п`ять тисяч триста) грн. 00 коп.; судовий збір - 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 562 (п`ятсот шістдесят дві) грн. 14 коп. сплачений за платіжною інструкцією №0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Куцевол

24 жовтня 2024 року