Справа № 279/5550/24
провадження №2/279/1978/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Лепесевицької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 279/ 5550/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства " Українська залізниця" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Немировської О.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця» щодо невиплати середнього заробітку помічника машиніста виробничого підрозділу локомотивного депо Коростень регіональної філії "Південно-західна залізниця" AT "Укрзалізниця" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 24.03.2024 року під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини, на банківський картковий рахунок його дружини ОСОБА_1 тазобов`язати проводити виплату нарахованого середнього заробітку помічника машиніста виробничого підрозділу локомотивного депо Коростень регіональної філії "Південно-західна залізниця" AT "Укрзалізниця" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на банківський картковий рахунок його дружини ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на строк до дня, наступного за днем появи ОСОБА_3 після визнання безвісно відсутнім або до дня оголошення судом ОСОБА_3 померлим.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на посаді помічника машиніста тепловоза дільниці експлуатації локомативів виробничого підрозділу локомотивне депо Коростень регіональної філії "Південно-західна залізниця" AT "Укрзалізниця" акціонерного товариства «Українська залізниця»), де працює із 26.09.2000 року по теперішній час (довідка відповідача № 146 від 17.04.2024 року).

27.07.2023 року він був мобілізований на військову службу в ЗСУ за призовом під час мобілізації на особливий період. З 28.09.2023 року проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_3 .

Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3/1772 від 01.04.2024 року старший сержант ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти 24.03.2024 року під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини.

У витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 1319-ОД від 29.04.2024 року вказано, що « ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних з захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії російської федерації проти України поблизу населеного пункту Костянтинівка Мар`їнської міської громади Покровського району Донецької області зник безвісти старший сержант ОСОБА_3 , номер обслуги 2 зенітно-ракетного відділення 2 зенітно-ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_3 . В списках серед поранених та загиблих не значиться».

У зв`язку з набранням чинності 19 липня 2022 року Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", внесено зміни до частини третьої статті 119 КЗпП України, відповідно до яких скасована вимога до роботодавців в частині збереження середнього заробітку за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення.

Так, відповідно до довідки про доходи № ТЧ-7-10/396, виданої відповідачем 19.04.2024 року, довідки про доходи № ТЧ-7 ПЗЗ-01-3/733, виданої відповідачем 29.08.2024 року за ОСОБА_3 зберігається місце роботи, посада та нарахування середнього заробітку за місцем роботи на час його військової служби за призовом під час мобілізації.

Позивачка ОСОБА_1 18.04.2024 року звернулася до відповідача із заявою про нарахування та виплату середнього заробітку її чоловіка ОСОБА_3 на її банківський рахунок , як дружини, однак листом № ТЧ-7-10/404, від 22.04.2024 року їй було відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви, зазначивши, що середній заробіток, який збережено за ОСОБА_3 , виплачується на підставі рішення правління AT «Укрзалізниця» від 15.08.2022 року і не передбачено виплату середнього заробітку мобілізованого працівника іншим особам, крім самого працівника.

Позивачка ОСОБА_1 важає, що вона , як дружина зниклого безвісти військовослужбовця під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини, має гарантоване законом право на отримання його середнього заробітку на підприємстві за місцем його роботи на час призову на строк до дня, наступного за днем появи ОСОБА_3 після визнання безвісно відсутнім або до дня оголошення судом ОСОБА_3 померлим.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому АТ " Укрзалізниця" заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, вказала, що ОСОБА_3 , працював на посаді помічника машиніста тепловоза виробничого підрозділу локомотивне депо Коростень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця» та був увільнений від роботи з 27.07.2023 на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період до дня фактичної демобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку.

Відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, направленими для проходження базової військової служби, призваними на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України.

Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідних підрозділах розвідувальних органів України після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.

Норми трудового законодавства, які регулюють такі зобов`язання роботодавця, не передбачають обов`язку роботодавця здійснювати виплату заробітної плати увільненому працівнику на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період до дня фактичної демобілізації.

Однак, AT «Укрзалізниця», з метою соціального захисту працівників- залізничників, рішенням правління від 15.08.2022 (протокол № Ц-54/73 Ком.т.) ухвалила збереження за рахунок коштів AT «Укрзалізниця» середнього заробітку (але не більше розміру двох мінімальних заробітних плат, встановлених в Україні на дату розрахунку) таким працівникам: призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, контракту добровольця Сил територіальної оборони Збройних Сил України, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення.

Отже, вищевказаним рішенням правління ухвалено додаткові пільги тільки працівникам залізниці щодо збереження за рахунок коштів AT «Укрзалізниця» середнього заробітку (але не більше розміру двох мінімальних заробітних плат, встановлених в Україні на дату розрахунку).

Середній заробіток збережено за ОСОБА_3 та виплачується на його особистий рахунок. Виплата середнього заробітку працівника залізниці членам його сім`ї, даним рішенням не передбачена.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем АТ «Укрзалізниця» з 26.09.2000 року відповідно до наказу №49 від 26.09.2000. З 27.07.2023увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації. (а.с.15).

Згідно довідки заступника командира в/ НОМЕР_5 від 24.04.2024 ОСОБА_3 з 28.09.2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.12).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбаченіКонституцієюта законами України.

Частинами першої третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогодні.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які проходять базову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченимичастиною третьоюстатті 119 Кодексу законів про працю України, а такожчастиною першоюстатті 53 ічастиною другоюстатті 57 Закону України «Про освіту»,частиною другоюстатті 44,частиною першоюстатті 54 ічастиною третьоюстатті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту»,частиною другоюстатті 46 Закону України «Про вищу освіту».

Так, ч. 3 ст. 119 КЗпП України (у старій редакції ) передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій статті 119 КЗпП України слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».

Із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» відбулись зміни у регулюванні трудових відносин за участі працівників призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом. Так, з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади.

Однак, AT «Укрзалізниця» з метою соціального захисту працівників- залізничників, рішенням правління від 15.08.2022 (протокол № Ц-54/73 Ком.т.) ухвалила збереження за рахунок коштів AT «Укрзалізниця» середнього заробітку (але не більше розміру двох мінімальних заробітних плат, встановлених в Україні на дату розрахунку) таким працівникам: призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятим на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, контракту добровольця Сил територіальної оборони Збройних Сил України, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення (а.с.56).

Відповідачем - AT «Укрзалізниця», щомісячно на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_6 відкритий в AT «Ощадбанк», проводиться перерахування коштів в розмірі середнього заробітку (а.с.16,17).

Вищевказаним рішенням правління ухвалено додаткові пільги тільки працівникам залізниці щодо збереження за рахунок коштів AT «Укрзалізниця» середнього заробітку (але не більше розміру двох мінімальних заробітних плат, встановлених в Україні на дату розрахунку).

Виплата середнього заробітку працівника залізниці членам його сім`ї, даним рішенням не передбачена.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через банки/небанківських надавачів платіжних послуг, які отримали право на відкриття і ведення обслуговування рахунків відповідно до Закону України "Про платіжні послуги", поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Згідно статті 25 Закону України «Про оплату праці» (надалі Закон) забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством

Середній заробіток, який збережено за ОСОБА_3 , виплачується на підставі рішення правління AT «Укрзалізниця» від 15.08.2022 року, яким не передбачено виплату середнього заробітку мобілізованого працівника іншим особам, крім самого працівника, тому ні яким чином не може бути застосована аналогія, на яку посилається позивач, щодо схожості з пунктом 7 «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 яким передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки .

На підставі викладеного та керуючись статтями 263,265, 268 ЦПК України,ст.119 КЗПП України , - суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства " Українська залізниця" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду В.П. Коваленко