Справа № 185/9013/22
Провадження № 2/185/84/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 травня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шчекіч І.В., представника відповідача адвоката Лисової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та стягнення грошової компенсації за половину вартості майна набутого під час шлюбу

В С Т А Н О В И В

01.11.2022 року представник позивача адвокат Шчекіч І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та стягнення грошової компенсації за половину вартості майна набутого під час шлюбу.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадженняу справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Реалізуючи право на подачу відзиву, відповідачем подано відзив на позовну заяву в якій останній заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові докази надані у якості додатків до відзиву, а також заявлено клопотання про допит у якості свідків, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Водночас заявила два клопотання, одне з яких про витребування у Територіального сервісного центру МВС № 1247 м.Павлоград та Державної митної служби України Дніпропетровської митниці документів стосовно спірного автомобіля, оскільки самостійно отримати необхідні документи позивач не може, що підтверджує відповідь ТСЦ МВС № 1247 від 27.10.2022 року та відповідь Державної митної служби України від 07.11.2022 року за вих: № 7.5-08-01-1/28/8.19/5609, друге клопотання про призначення у справі автомобільно-товарознавчої експертизи, яке мотивовано тим, що відповідач у добровільному порядку не надає копію свідоцтва про реєстрацію спірного ТЗ, чинить перешкоди у доступі до ТЗ, а перешкоди у доступі до ТЗ, який є об`єктом поділу спільного сумісного майна подружжя, що призводить до ускладнення у визначенні ринкової вартості спірного автомобіля.

Ухвалою суду від 07.03.2022 року клопотання представника позивача адвоката Шчекіч І.В. про витребування доказів судом, задоволено. На виконання ухвали суду про витребування доказів Територіальним сервіснимцентром МВС№ 1247 м.Павлоград надано інформацію, яка одержана судом 15.07.2024р. з якої вбачається, що 10.08.2021 року було проведено першу реєстрацію ТЗ, ввезеного з-за кордону, марки SKODA SUPERB, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та було перереєстровано на третю особу (а.с. 112). У якості додатків надано; копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 (а.с.113), копію договору купівлі-продажу ТЗ від 18.07.2022 року, згідно умов якого за домовленістю сторін ціна ТЗ складала 251 900, 68 (двісті п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот гривень, 68 коп.) (а.с.114), копія посвідчення про реєстрацію ТЗ Дніпровська митниця серії НОМЕР_3 , яке свідчить про те, що 05 липня 2021 року ОСОБА_2 одержав посвідчення(а.с. 119), копія форми МД-2 від 05 липня 2021 року.

Від Державної митної служби України Дніпропетровської митниці надійшла відповідь, яка одержана судом 07.04.2023 року. З відповіді Дніпровської митниці вбачається, що за результатами розгляду ухвали суду надано завірені копії відповідної ЕМД та документів, що стали підставою для митного контролю та оформлення вищевказаного автомобіля за ОСОБА_2 на підставі електронної митної декларації № UA110130/2021/018852 від 05.07.2021 року, тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем (а.с. 91,92), копію квитанції від 05 липня 2021 року про сплату ОСОБА_2 37 700, 00 грн. передплати за митне оформлення, копія заяви ОСОБА_2 до начальника м/п Слобожанське Дніпровської митниці про сплату добровільного внеску коштів у сумі, що дорівнює п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян 8500 грн. від 05.07.2021 року.

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року клопотання представника позивача про призначення автомобільно-товарознавчої експертизи задоволено у повному обсязі. Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та стягнення грошової компенсації за половину вартості майна набутого під час шлюбу автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17). Зобов`язано власника автомобіля надати експертам для проведення експертизи спірний транспортний засіб. Витрати на проведення експертизи покладено на позивача- ОСОБА_1 . На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

На виконання ухвали суду про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі № 185/9013/22 Дніпровським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮУ надано рахунок на оплату проведення експертизи у розмірі 6213, 48 грн. (а.с.130). Після оплати позивачем ОСОБА_1 виставленого рахунку, складено Висновок та надіслано суду. Згідно Висновку експерта № 1551-23 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи складеного 24.07.2023 року судовим експертом О.В. Красношлик середня ринкова ціна спірного автомобіля досліджуємого на 17.10.2022 року становить від двохсот двадцяти однієї тисячі двохсот сорока грн. 03 коп. до двохсот шістдесяти двох тисяч дев`ятиста двадцяти восьми грн. 23 коп. (а.с.135 -141).

Відповідно до ст. 254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Ухвалою суду від 14.08.2023 року провадження у справі, поновлено.

Під час судового засідання відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог. Посилався на розписку від 05.02.2021 року згідно якої відповідач отримав у позику від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4000 доларів США (чотири тисячі доларів США) на придбання спірного автомобіля, наполягав на тому, що спірний автомобіль не є об`єктом спільного сумісного майна подружжя. Повідомив, що позика була надана йому на строк 18 (вісімнадцять) місяців, передача грошових коштів у позику здійснювалась у присутності свідків, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У якості додатка до відзиву також надав копію позовної заяви ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку з якою остання зверталась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 05 липня 2022 року, де серед інших доводив ОСОБА_1 посилалась на те, що з травня 2021 року шлюбні відносини носять формальний характер, у зв`язку з чим з травня 2021 року мешкають окремо. Відповідач особисто повідомив суду про те, що він з другом Мамедовим поїхав обирати собі автомобіль до Херсону в лютому 2021 року де і придбав спірний автомобіль за 2500 доларів США. Підтвердив, що особисто користувався спірним автомобілем упродовж шести місяців, що передували даті реєстрації спірного автомобіля за ним через Територіальний Сервісний Центр. Визнав, що станом на травень 2021 року він разом з дитиною та колишньою дружиною ОСОБА_1 - позивачем по справі, їздили відвідувати батьків. Користувались спірним автомобілем задовольняючи потреби їхньої сім`ї. Визнав, що батьки позивача допомагали фінансово, пам`ятає, що батьки позивача надавали 5000 грн.

Подану відповідачем заяву про допит у якості свідків по справі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , задоволено.

Під час судового засідання були заслухані сторони та їх представники, заявлені свідки були допитані під час судового засідання 08.01.2024 року.

Позивач ОСОБА_1 під час судового засідання підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити та стягнути на її користь судові витрати. Пояснила, що спільно накопичували кошти на придбання спірного автомобіля з самого початку спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, а це з 2019 року. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона не працювала, оскільки займалась вихованням їхньої новонародженої доньки ОСОБА_6 , відповідно знаходилась у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилалась на те, що її батьки також приймали участь у накопиченні коштів на придбання спірного автомобіля, допомагали, як коштами так і продуктами харчування. З приводу посилання відповідача на те, що вона зазначила у позові про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання щодо моменту припинення спільного проживання з відповідачем, пояснила, що для складання даного позову вона зверталась до адвоката в той самий день коли побачила свого чоловіка в їхньому автомобілі з іншою жінкою. З їхньої поведінки позивач зрозуміла, що стосунки між ними мають особистий приватний характер, вона не мала сумнівів, що у її чоловіка наразі позашлюбні відносини з цією жінкою тому, позивач того ж дня звернулась до адвоката для складання позову, як про розірвання шлюбу так і про стягнення аліментів на утримання доньки та на її утримання. Адвокат на наступний день, а саме 05.07.2022 року підготував від її імені два позови, які вона не читаючи підписала та того ж дня подала до суду. Адвокат їй роз`яснював, що у разі коли припинення спільного чоловіка та жінки, які мають спільну малолітню дитину щойно відбулось то є значна вірогідність визначення судом строку на примирення, а оскільки позивач бажала уникнути затягування процесу розлучення то вона погодилась у позові вказати дату припинення спільного проживання раніше фактичної дати припинення спільного проживання і вказала травень 2021 року, що не відповідало дійсним обставинам їхнього сімейного життя. Відтак, дата - травень 2021 року була вказано, як дата припинення спільного проживання з відповідачем, виключно задля уникнення затягування процедури розірвання шлюбу у судовому порядку. Не розуміючи на той час, що це може негативно вплинути у майбутньому. Позивач наполягала на тому, що в дійсності їхні сімейні стосунки з відповідачем тривали до початку липня 2022 року, звертала увагу суду на те, що і відповідач особисто під час судового засідання визнав, що в травні 2021 року вони спільно їздили на спірному автомобілі відвідували батьків на свята, що серед іншого також вказує на те, що вони станом на травень 2021 року проживали однією сім`єю. Позивач вважає позовні вимоги законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, та просила суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти позову заперечувала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилалась на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та надані письмові докази.

Під час судового засідання 08.01.2024року, свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що дійсно позичала відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, які передала матері відповідача у його присутності та у присутності свідків, а саме, у присутності хлопця ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_3 . Під час передачі коштів у позику вона та всі свідки знаходились на кухні в квартирі де проживає ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що ОСОБА_1 запросила її до себе додому для того, щоб бути свідком передачі коштів у позику її сину для придбання автомобіля. Спочатку повідомила, що розписку не підписувала, суті розписки не знає та не бачила передачу грошових котів. Згодом посилалась на те, що вона помилилась і розписку все ж таки підписувала, але передачу коштів у позику не бачила, розписку не читала її суті не знає. Під час зустрічі, події того дня, з її слів, відбувались в залі квартири в якій проживає ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_1 повідомила суду, що вона купила сину спірний автомобіль. Вона для сина позичала у ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 4000 доларів США про що складено відповідну розписку у присутності вище зазначених свідків. Грощі повертала вона, а не син, який є відповідачем по справі. Станом на 08.01.2024 року борг погашено. Їй відомо, що її син ОСОБА_2 на наступний день після складання розписки, тобто 06.02.2021 року, придбав спірний автомобіль за 4000 доларів США, який вона бачила особисто 06.02.2021 року і це був автомобіль марки SKODA SUPERB.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 червня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.12).

Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2022 року, яке набрало законної сили 17.10.2022 року, що підтверджується копіює рішення суду від 14.09.2022 року по справі № 185/4898/22 (а.с. 28-29).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька, ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 13).

10.08.2021 року під час перебування у зареєстрованому шлюбі за ОСОБА_2 , Територіальним сервісним центром МВС № 1247 було зареєстровано автомобіль марки SKODASUPERB, 2004 року випуску, чорного кольору, який після розмитнення в Україні був зареєстрований під н.з. НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 113). Першу реєстрацію спірного ТЗ, ввезеного з-за кордону марки SKODASUPERB, 2004 року випуску було проведено 10.08.2021 року про що зазначено у відповіді Територіального сервісного центру № 1247 РСЦ в Дніпропетровській області за вих: № 31/4-1247/255 від 19квітня 2023 року (а.с. 112).

Після розірвання шлюбу спірний автомобіль залишився у володінні та користування лише відповідача ОСОБА_2

18.07.2022 року без згоди та без відома позивача ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1247/2022/3279556 вище вказаний автомобіль було перереєстровано з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу транспортного засобу № 1247/2022/3279556 від 18.07.2022 року (а.с. 114). Вказаний факт також підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру МВС № 1247 від 19 квітня 2023 року за вих: 3 31/4-1247/255. (а.с. 112).

У період з лютого 2021 року до 10.08.2021 року включно вказаний автомобіль перебував у користуванні та фактичному володінні відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується відповідачем особисто та відповіддю Державної митної служби України Дніпровська митниця від 31.03.2023 року за вих: № 7.5-1/7.5-28-08/8.19/1737. До якої у якості додатків серед інших документів надано копію квитанції від 05.07.2021 року про оплату ОСОБА_2 передплати за митне оформлення платежу у розмірі 37 700, 00 грн. (а.с. 91-110).

Отже, оскільки відповідач особисто визнав, що оплату за придбаний спірний автомобіль він здійснив в лютому 2021 року, упродовж щонайменше шести місяців, що передували даті 10.08.2021 року реєстрації ТЗ відповідним ТСЦ МВС № 1247 за ним, відповідач користувався спірним автомобілем в інтересах сім`ї, спільно їздили на спірному автомобілі відвідувати батьків в травні 2021 року, водночас позивач зазначила, що вони спільно з відповідачем заощаджували кошти для придбання автомобіля з дати спільного проживання однією сім`єю тобто з 2019 року, їй не було відомо про те, що відповідач позичав кошти у борг на придбання спірного автомобіля, адже вона упродовж всього періоду перебування у зареєстрованому шлюбі рахувала накопичені кошти і знала, що її чоловік в лютому 2021 року їздив придбавати спірний автомобіль за спільно зібрані кошти. В той же час суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адже їх покази в частині місця передачі коштів у позику протирічать один одному. Свідок ОСОБА_4 зазначила, що всі присутній, які були запрошені 05.02.2021 року знаходились в залі квартири де проживає ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_3 зазначила, що всі присутній, які були запрошені 05.02.2021 року під час передачі коштів у позику знаходились на кухні квартири де проживає ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_3 стверджувала, що кошти у позику вона передавала у присутності свідка ОСОБА_4 , а свідок ОСОБА_4 особисто заперечувала той факт, що у її присутності грощі були передані у борг. Водночас, свідок ОСОБА_1 підтвердила пояснення позивача про те, що їй не було відомо, що відповідач позичав кошти на придбання автомобіля. Свідок ОСОБА_1 зазначила, що вони з сином не вважали за потрібне сповіщати про це невістку. Так само, як і не вважали за необхідне отримати згоди невістки позивача по справі на перереєстрацію спірного ТЗ з відповідача на неї. Пояснення відповідача щодо періоду фактичного користування та дати оплати за придбаний автомобіль в лютому 2021 року у судовому засіданні підтвердила мати відповідача, яка була допитана у якості свідка по справі. У зв`язку з цим, твердження представника відповідача ОСОБА_2 про те, що спірний автомобіль було придано після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачем у червні 2021 року коли сторони вже не проживали однією сім`єю і не мали спільного бюджету, суд до уваги не приймає та відхиляє у зв`язку з тим, що відповідач особисто спростував ці твердження свого адвоката підтвердивши, що ще в травні 2021 року вони спільно з позивачем та їхньою донькою користувались спірним автомобілем, за який він розрахувався не в червні 2021 року, а 06 лютого 2021 року. За таких обставин, враховуючи вище наведене, з урахуванням фактів визнаних відповідачем під час розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Підчас розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення прав позивача діями відповідача, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання спірного автомобіля об`єктом спільного сумісного майна подружжя набутого під час перебування у зареєстрованому шлюбі та поділу спільного майна, стягнувши з відповідача на користь позивача частину вартості спірного автомобіля та понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат.

Положеннями статті 16 ЦК України закріплено право на захист цивільних прав судом. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав або інтересів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Стаття 61 СК України, визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Отже, об`єктом права спільного сумісного майна позивача та відповідача є автомобіль марки, SKODA SUPERB, 2004 року випуску, чорного кольору, оскільки це майно придбано сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі і було вперше зареєстровано за відповідачем 10.08.2021 року, тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Стаття 63 СК України, регламентує здійснення подружжям права спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Нормою даної статті законодавець закріпляє рівність прав подружжя на розпорядження та користування спільно набутим майном, в тому числі вищевказаним автомобілем.

Стаття 69 СК України наділяє позивача правом на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Стаття 70 СК України, визначає розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак, ОСОБА_11 має право на половину всього набутого за час шлюбу майна, оскільки іншої письмової домовленості між подружжям про інший розмір часток не було та немає.

Стаття 71 СК України, встановлює способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю, і фактично станом на дату розгляду справи судом знаходиться у користуванні та володінні ОСОБА_1 то вірним буде стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості спірного майна.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду, оскільки своїми діями спряв протиправному позбавленню позивача права власності на спільно набутий автомобіль шляхом укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1247/2022/3279556 від 18.07.2022 року згідно якого спільне сумісне майно подружжя без відома та без згоди позивача було перереєстровано на третю особу.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Керуючись ст.89,258,259,263-265,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та стягнення грошової компенсації за половину вартості майна набутого під час шлюбу задовольнити.

Визнати автомобіль марки SKODA SUPERB, 2004 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_7 , № двигуна НОМЕР_8 , який 10.08.2021 року був зареєстрований за ОСОБА_2 , н.з. НОМЕР_9 , об`єктом спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поділити спільне сумісне майно набуте ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , 1/2 частину вартості автомобіля, марки SKODA SUPERB, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN - НОМЕР_12 , №двигуна НОМЕР_8 - 138524.11 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_13 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , витрати на судовий збір в сумі 1984.80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 14 травня 2024 року.

Суддя: В. О. Головін