ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1307/23

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/610/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2024 року (проголошено о 10:38) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 у розмірі 366 473,53 грн, яка складається із залишку за основним зобов`язанням 349 044,44 грн, залишку по відсоткам 17 429,09 грн, та інфляційні втрати 1 832,37 грн і 3 проценти річних - 1 957,87 грн, а загалом 370 263,77 грн; а також судові витрати по справі.

Позов обґрунтовував тим, що 04.07.2017 між Акціонерним товариством акціонерний комерційний банк «Аркада» (далі - АТ АКБ «Аркада», Банк) і ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит № 81157, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 409 898,35 грн для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно з Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 81157 від 22.06.2017 на строк до 01.04.2041. Відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Зазначав, що АТ АКБ «Аркада» надало відповідачу кошти, проте відповідач з лютого 2022 року належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв`язку із чим станом на 18.04.2023 виникла заборгованість у розмірі 366 473,53 грн, яка складається із залишку за основним зобов`язанням 349 044,44 грн, залишку по відсоткам 17 429,09 грн.

Указував, що 18.04.2023 між АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_1 укладено договір № GL3N022504 про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив шляхом продажу позивачу належні Банку, а позивач набув в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до позичальників та заставодавців, зазначених у Додатку №1 до цього договору. Відповідно до Додатка № 1 АТ АКБ «Аркада» відступило право вимоги за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 із загальним залишком заборгованості у розмірі 366 473,53 грн.

Наголошував, що на виконання вимог Договору № GL3N022504 ним направлено на поштові адреси, зазначені відповідачем в анкеті позичальника, повідомлення-вимоги з проханням здійснити погашення заборгованості, але відповідач станом на 26.05.2023 вимоги не виконав.

Уважав, що оскільки відповідачем порушені визначені у п. 6.6.4 кредитного договору умови щодо повернення кредиту та до нього перейшли права АТ АКБ «Аркада» в обсязі й на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, то він має право звернутися до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості.

Із посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України у зв`язку з неповерненням грошових коштів позивач нарахував відповідачу інфляційне збільшення за період прострочення виконання грошових зобов`язань станом на 04.07.2023 у розмірі 1 832,37 грн, а також 3 проценти річних від простроченої суми у розмірі 1 957,97 грн.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.02.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 366473,53 грн, яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням в сумі 349044,44 грн та заборгованості по відсоткам в сумі 17429,09 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 428,93 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його необ`єктивність, необґрунтованість, винесення із грубим порушенням норм матеріального права, також просить стягнути з позивача на його користь судові витрати.

Ключові доводи апеляційної скарги полягають у наступному.

1. Умовами Договору про іпотечний кредит №81157 від 04.07.2017, зокрема пунктом 6.7.4 передбачено, що одночасно з вимогою про дострокове стягнення всієї суми заборгованості кредитором має бути пред`явлено і вимогу про припинення дії Кредитного договору, однак позивач таку вимогу не пред`являв.

2. У справі відсутні докази, які б свідчили про порушення відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором у період з лютого 2022 року по 18.04.2023, відсутній детальний розрахунок простроченої заборгованості, яка надає кредитору право достроково вимагати виконання зобов`язання.

3. Судом не враховано того, що Банком проводилася реструктуризація заборгованості укладенням 24.03.2021 Додаткового договору №5, який був чинним на день подання позову, та запроваджувались кредитні канікули у зв`язку з введенням воєнного стану, що спростовує твердження позивача про невиконання відповідачем з лютого 2022 року своїх зобов`язань за кредитним договором.

Щодо кредитних канікул, які були запроваджені з 24.02.2022, то відповідач був переконаний в тому, що погашення ним кредиту за Договором відтерміновується на час воєнних дій та можна не сплачувати за кредит у період дії воєнного стану, а сформовану заборгованість можна буде погасити протягом 6 місяців після завершення кредитних канікул, які на його думку продовжують діяти. Навіть попри це, 21.12.2022 відповідач сплатив 8 000 грн на погашення кредиту, що підтверджується випискою з особового рахунку, наданою позивачем.

4. Участь у Фонді фінансування будівництва, під яку брався кредит, передбачає, що договір із забудовником укладає не відповідач, а Банк, який виступає управителем переданих йому коштів та зобов`язаний здійснювати контроль за цільовим використанням забудовником коштів, спрямованих на фінансування будівництва, а також контроль за дотриманням забудовником умов і зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести в тому числі до збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів (ч. 1 ст. 9, абз. 9 ст. 16 та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»). Тобто, Банк спочатку видав кредит, потім ці кошти зарахував на свій транзитний рахунок, надалі своїх зобов`язань щодо належного фінансування будівництва та здійснення контролю за забудовником не виконав, а потім ще й продав право вимоги за Кредитним договором третій особі, хоча відповідач свою квартиру так і не отримав й очевидно вже ніколи не отримає. Навіть попри те, що будівництво будинку не здійснюється, відповідач не ухиляється від виконання договірних зобов`язань і готовий сплатити прострочену заборгованість, якщо така існує.

5. У період із лютого 2022 року по квітень 2023 року письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання, будь-яких інших звернень з приводу наявної простроченої заборгованості та необхідності її погашення телефоном, електронною поштою чи поштовим відправленням відповідач не отримував. До отримання ухвали із суду про відкриття провадження у справі щодо нього він взагалі не був обізнаний про відступлення права вимоги за Кредитним договором, про наявність заборгованості та необхідність її погашення, був переконаний у тому, що невиконання зобов`язання у період воєнного стану не призведе до жодних негативних наслідків для нього.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі.

Доводи відзиву зводяться до того, що заявником з лютого 2022 року не сплачувались чергові платежі, що ним визнається у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі. Позивачем направлено на поштові адреси, зазначені відповідачем в Анкеті Позичальника (додаток №1 до Договору про іпотечний кредит №81157 від 04.07.2017), повідомлення-вимоги (вих. №01 від 18.04.2023, вих. №02 від 18.04.2023р.) про дострокове погашення заборгованості. Після направлення письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припиняє свою дію.

Позивач указує, що посилання заявника на відсутність порушень своїх зобов`язань спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме виписками АТ АКБ «Аркада» по особових рахунках з 15.03.2021 по 17.04.2023, які підтверджують несплату чергових платежів, так і визнанням та підтвердженням цих обставин самим заявником.

Зазначає, що посилання відповідача на положення Додаткового договору №5 від 24.05.2021 не спростовують фактичні обставини щодо порушення скаржником своїх зобов`язань з погашення заборгованості, оскільки положення Додаткового договору не звільняють його від необхідності здійснювати погашення заборгованості, а лише змінюють умови погашення заборгованості.

Щодо посилання відповідача на наявність кредитних канікул наголошує, що вони припинилися з 06.09.2022, разом з тим заявником у період з 06.09.2022 не вчинялось жодних дій щодо належного виконання зобов`язань за кредитним договором.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Малиневського П.П., який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Галкіна М.Г., який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої виходив з того, що позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув, а тому в силу частини другої статті 1050 ЦК, пункту 6.7.4 кредитного договору має право на дострокове повернення коштів.

Суд констатував, що посилання відповідача на наявність реструктуризації та неотримання повідомлень-вимог не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідач порушив умови зобов`язання.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції через їх невідповідність обставинам справи, і, як наслідок, неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 22.06.2017 між ПАТ АКБ «Аркада» (Управитель) та ОСОБА_2 (Довіритель) укладено договір № 81157 про участь у Фонді фінансування будівництва, за яким Довіритель на підставі повного визнання ним Правил фонду фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», що затверджені рішенням Правління ПАТ АКБ «Аркада», надав свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» (том 1 а.с. 151-154).

Згідно з п. 2 договору Довіритель приймає на себе зобов`язання виконувати Правила фонду та передати Управителю в обсягах та на умовах цього Договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкта інвестування визначеного в п. 6 цього договору.

У п. 6 договору зазначено, що відповідно до Правил фонду та цього договору за Довірителем закріплюється об`єкт інвестування: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 Дарницькому районі м. Києва.

04.07.2017 між ПАТ АКБ «Аркада» (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір про іпотечний кредит № 81157, за яким Банк надає Позичальнику кредитні кошти (кредит) у сумі 409 898,35 грн для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 81157 від 22.06.2017 на строк до 01.04.2041, а позичальник зобов`язується на умовах договору повернути кредит в сумі 409 898,35 грн та сплатити проценти за користування кредитними коштами (том 1 а.с. 8-12).

Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день видачі і виключаючи день повернення, виходячи з процентної ставки в розмірі 10% річних (п. 2.2 договору).

Забезпеченням повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, та сама квартира, що буде збудована, щодо яких встановлюється іпотека відповідно до Іпотечного договору (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1.6, 4.1.11 договору Банк має право:

- відчужувати зобов`язання за договором або право отримання платежів за договором без додаткової згоди Позичальника;

- вимагати дострокового розірвання договору, повернення кредиту, разом із сплатою процентів і передбачених договором неустойок, а також відшкодування збитків, завданих банку, у разі невиконання будь-якого з додаткових зобов`язань Позичальника, передбачених підпунктами 4.4.10 4.4.12 пункту 4.4 розділу 4 договору, або у разі ненадання ним необхідних документів чи відомостей, або умисного подання неправдивих відомостей про себе. Вимога про дострокове повернення кредиту направляється Позичальнику у письмовій формі та підлягає виконанню у повному обсязі протягом десяти календарних днів з дати її одержання або у інші строки, зазначені Банком у листі-вимозі.

Позичальник має право достроково частково або повністю повертати кредит, здійснюючи платежі у черговості, визначеній у п. 5.10 договору (п. 4.2.1 договору).

Банк зобов`язується перерахувати за цільовим призначенням надані Позичальнику кредитні кошти згідно з п. 9.3 не пізніше 05.07.2017. Надати Позичальнику інформацію про умови кредитування та загальну вартість кредиту, а Позичальник шляхом їх підписання стверджує, що перед та під час укладання договору до його відома у повному обсязі доведено інформацію про умови кредитування в Банку та загальну вартість кредиту за цим договором (п. 4.3.1, 4.3.5 договору).

Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки визначені договором та повертати кредит відповідно до Графіку повернення кредиту, узгодженого сторонами у додатковому договорі (п. 4.4.3 договору).

Позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти не пізніше дати, зазначеної у п. 2.1, шляхом поступового погашення своєї заборгованості за договором на рахунки в Банку відповідно до Графіку повернення кредиту, узгодженого сторонами в додатковому договорі, який є невід`ємною частиною договору. Днем повернення всієї суми кредиту є день внесення Позичальником останнього платежу в рахунок погашення заборгованості за договором (п. 5.1 договору).

Позичальник зобов`язаний щомісячно, не пізніше 15 числа відповідного місяця платежу, сплачувати на рахунок в Банку проценти за фактичну суму та строк користування кредитними коштами станом на 29 число попереднього місяця (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 6.7 договору сторони домовляються, що в разі несплати позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом 90 календарних днів після настання строку сплати, Банк має право:

- видати наказ про примусову оплату боргового зобов`язання на підставі ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність»;

- задовольнити свої вимоги дострокового виконання основного зобов?язання за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог Банку, що міститься в іпотечному договорі, в порядку, встановленому законодавством, а саме:

а) організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладання договору купівлі-продажу між Позичальником та будь-якою особою;

б) від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі (покупцю) на підставі Іпотечного договору;

в) набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань Позичальника;

г) звернути стягнення на предмет іпотеки - майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, шляхом повного виконання основного зобов`язання за договором за рахунок коштів внесених Позичальником до Фонду фінансування будівництва;

- звернутися до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису та дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами і пені, та процентів за прострочку виконання Позичальником своїх зобов`язань), а також суми необхідних витрат, пов`язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки;

- звернутися до суду з позовом про припинення дії договору та дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами і пені, та процентів за прострочку виконання Позичальником своїх зобов`язань), а також суми необхідних витрат, пов`язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки, та іншого майна Позичальника.

Позичальник доручає Банку в дводенний термін перерахувати отримані кредитні кошти на рахунок в Банку 0 «Транзитний рахунок за розрахунками фізичних осіб згідно з Договорами про участь у ФФБ» з призначенням платежу: «Внесення коштів за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва №81157 від 22.06.2017 за рахунок кредиту ОСОБА_2 , договір про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017. Без ПДВ» (п. 9.3 Договору).

Додатковим договором № 1 від 04.07.2017 до договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 ПАТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 погодили графік повернення кредиту (том 1 а.с. 21-22).

04.07.2017 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ АКБ «Аркада» із заявою про перерахування наданих кредитних коштів в сумі 409 898,35 грн на рахунок 0 «Транзитний рахунок за розрахунками фізичних осіб згідно з Договорами про участь у ФФБ ПАТ АКБ «Аркада» в ПАТ АКБ «Аркада», м. Київ, МФО 322335, . Призначення платежу: внесення коштів за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва №81157 від 22.06.2017 за рахунок кредиту ОСОБА_2 , договір про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017. Без ПДВ» (том 1 а.с 24).

Меморіальним ордером № 1 від 04.07.2017 підтверджується внесення коштів у розмірі 409 898,35 грн за договором про участь у Фонді фінансування будівництва №81157 від 22.06.2017 за рахунок кредиту ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 (том 1 а.с. 23).

04.07.2017 ПАТ АКБ «Аркада» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) уклали Іпотечний договір № 81157, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною О.В., зареєстрований в реєстрі за № 514, за яким Іпотекодавець забезпечує вимогу Іпотекодержателя виконати основне зобов`язання, а також можливу неустойку у розмірах і випадках передбачених договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ АКБ «Аркада», та цим договором (том 1 а.с. 124-126).

Відповідно до п. 3.1 Іпотечного договору № 81157 предметом іпотеки є майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, та сама квартира, що буде збудована. Майнові права на квартиру належать Іпотекодавцю згідно Договору про уступку майнових прав № 81157 від 04.07.2017, укладеного між Іпотекодавцем та ПАТ АКБ «Аркада». Іпотекодавець набуде права власності на квартиру з моменту її реєстрації права власності на квартиру в державному реєстрі речових прав.

24.07.2019 АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір № 2 до договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, за яким погодили викласти п. 2.2 договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 в такій редакції: «Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за день користування кредитними коштами:

- на період з 04.07.2017 по 23.07.2019 в розмірі 10% річних;

- на період з 24.07.2019 по 31.12.2019 в розмірі 5% річних;

- починаючи з 01.01.2020 в розмірі 10% річних».

Всі інші умови договору сторони залишили без змін (том 1 а.с. 19).

03.02.2020 АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір № 3 до договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, за яким погодили викласти п. 2.2 договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 в такій редакції: «Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за день користування кредитними коштами:

- на період з 04.07.2017 до 23.07.2019 в розмірі 10% річних;

- на період з 24.07.2019 до 31.12.2019 в розмірі 5% річних;

- на період з 01.01.2020 до 02.02.2020 в розмірі 10% річних;

- на період з 03.02.2020 до 30.06.2020 в розмірі 5% річних;

- починаючи з 01.07.2020 - в розмірі 10% річних».

Всі інші умови договору сторони залишили без змін (том 1 а.с. 20).

13.07.2020 АТ АКБ «Аркада» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір № 4 до договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, за яким погодили викласти п. 2.2 договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 в такій редакції: «Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за день користування кредитними коштами:

- на період з 04.07.2017 до 23.07.2019 в розмірі 10% річних;

- на період з 24.07.2019 до 31.12.2019 в розмірі 5% річних;

- на період з 01.01.2020 до 02.02.2020 в розмірі 10% річних;

- на період з 03.02.2020 до 30.06.2020 в розмірі 5% річних;

- на період з 01.07.2020 до 12.07.2020 - в розмірі 10% річних;

- на період з 13.07.2020 до 31.12.2020 - в розмірі 4,75% річних;

- починаючи з 01.01.2021 - в розмірі 10% річних».

Всі інші умови договору сторони залишили без змін (том 1 а.с. 18).

24.09.2020 Національний банк України за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалив рішення № 601-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ АКБ "АРКАДА". 25.09.2020 виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалено рішення № 1744 «Про початок процедури ліквідації АТ АКБ "Аркада" та делегування повноважень ліквідатора банку».

24.03.2021 АТ АКБ «Аркада» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. та Захаров С.В. уклали додатковий договір про внесення змін та доповнень № 5 до договору про іпотечний кредит №81157 від 04.07.2017 (том 1 а.с. 156-157), яким передбачили наступне.

Відповідно до Положення про порядок проведення реструктуризації кредитної заборгованості фізичних осіб (крім фізичних осіб-підприємців) за кредитними договорами, виконання зобов`язань за якими забезпечене іпотекою, перед банками, процедура ліквідації яких здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2018 №372, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2018 за № 254/31706, Банком проводиться реструктуризація кредитної заборгованості Позичальника за Кредитним договором з дати підписання даного додаткового договору по 24.09.2023 включно. З дня, наступного за днем припинення дії цього Додаткового договору, умови погашення кредитної заборгованості встановлюються відповідно до умов кредитного договору, що діяли до моменту укладення сторонами цього додаткового договору (п. 1 додаткового договору № 5).

Сторони погодили, що неустойка (штрафи, пені), право на яку виникло до моменту укладення цього додаткового договору, не застосовується у разі виконання Позичальником умов реструктуризації, передбачених даним додатковим договором (п. 2 додаткового договору № 5).

Позичальник не пізніше наступного дня після укладення даного додаткового договору зобов`язується сплатити Банку кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 274,35 грн шляхом зарахування грошових коштів на вказані у договорі реквізити (п. 3 додаткового договору № 5).

Сторони домовились, що, незважаючи на інші положення кредитного договору, на строк дії цього додаткового договору встановлюються наступні умови погашення заборгованості за кредитним договором:

- сплата основного боргу та нарахованих процентів за кредитним договором у період дії цього додаткового договору здійснюється щомісячно до 15 числа поточного місяця;

- позичальник зобов`язаний щомісячно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачувати Банку 2 000 грн (п. 5 додаткового договору № 5).

Додатковий договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, є невід`ємною частиною договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 та діє по 24.09.2023 включно (п. 11 додаткового договору № 5).

14.03.2022 з метою мінімізації негативного впливу наслідків військової агресії Російської Федерації проти України виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення за № 179, яким для позичальників банків, що перебувають в управління Фонду, запроваджені уніфіковані умови реструктуризації кредитної заборгованості позичальників фізичних осіб, фізичних осіб підприємців та юридичних осіб, незалежно від форми, виду, цільового призначення кредиту тощо (далі Кредитні канікули). Визначено, що період дії Кредитних канікул почався з дати введення воєнного стану в Україні, а саме з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX. Кредитні канікули триватимуть до дати, що настає через три місяця після завершення періоду воєнного стану в Україні, але не раніше 30.06.2022. Разом з тим термін дії Кредитних канікул може бути змінений додатковим рішення виконавчої дирекції Фонду.

Для усіх позичальників запроваджено на період дії Кредитних канікул фіксовану процентну ставку в розмірі 0,0001% річних за строковою та простроченою заборгованістю, яка нараховується з дати прийняття цього рішення відповідно до чинних умов договору. Також до позичальників не будуть застосовуватися штрафні санкції (пені, штрафи). Водночас розмір комісій, передбачених кредитними договорами, договорами банківського рахунку встановлюється на рівні 1 (одна) копійка (том 1 а.с. 155).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2022 № 671 визнано таким, що втратило чинність, рішення виконавчої дирекції Фонду від 14.03.2022 № 179 "Щодо заходів мінімізації негативного впливу наслідків військової агресії Російської Федерації проти України" з дати набрання чинності цим рішенням. З 06.09.2022 (день набрання чинності вказаного рішення) оновлено умови погашення кредитної заборгованості позичальників-фізичних осіб банків, ліквідацію яких здійснює ФГВФО та скасовано кредитні канікули.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.12.2022 № 1038 рішення виконавчої дирекції Фонду від 101 вересня 2022 року № 671 «Щодо мінімізації негативного впливу наслідків військової агресії російської федерації проти України та визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» після пункту 11 доповнено новим пунктом 12 такого змісту: «Встановити, що для фізичних осіб позичальників, заборгованість за кредитами яких реструктуризована відповідно до нормативно-правових актів Фонду, строк сплати щомісячних платежів, передбачених умовами додаткових договорів до кредитних договорів про реструктуризацію, та які не були сплачені позичальниками протягом дії кредитних канікул, запроваджених рішенням виконавчої дирекції Фонду від 14 березня 2022 року №179, переноситься на останній день погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов таких кредитних договорів.».

27.03.2023 проведено електронний аукціон за лотом - права вимоги за кредитним договором № 81157, укладеним із фізичною особою, із забезпеченням, переможцем якого відповідно до Протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-280 став ОСОБА_1 (том 2 а.с. 59). 06.04.2023 ОСОБА_1 перерахував на рахунок АТ АКБ «Аркада» 35 920,58 грн, з призначенням платежу: 04, GL3N022504, протокол № GFD001-UA-280 від 27.03.2023, що підтверджується копією платіжної інструкції № 65EO-A07S-8UI5-9C8I (том 2 а.с. 60).

18.04.2023 АТ АКБ «Аркада» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ АКБ «Аркада» Луньо І.В. (Банк) та ОСОБА_1 (Новий кредитор) уклали договір № GL3N022504 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 455 (том 1 а.с. 64-66).

За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього договору (Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (п. 2.1 Договору №GL3N022504).

За цим договором Новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1. цього договору, набуває наступні права кредитора за основними договорами, право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати Боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору та визначених на момент набуття Новим кредитором права вимоги (п. 2.2. Договору №GL3N022504).

Сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 35 920,58 грн, без ПДВ. Ціна договору сплачується Новим кредитором у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.6 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем якого став Новий кредитор (п. 4.1 Договору № GL3N022504).

Згідно п. 6.6. цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

Згідно з Додатком № 1 до договору № GL3N022504 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18.04.2023 відступаються права вимоги за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, боржник ОСОБА_2 , загальний залишок заборгованості 366 473,53 грн (том 1 а.с. 63).

19.04.2023 ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 повідомлення-вимоги за вих. № 01 (за адресою АДРЕСА_2 ) та за вих. № 02 (за адресою АДРЕСА_3 ), в яких у зв`язку з порушенням умов договору про іпотечний кредит №81157 від 04.07.2017 просив відповідача здійснити погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, що станом на 18.04.2023 становить 366 473,53 грн. Направлення вищезазначених повідомлень-вимог підтверджується описом вкладення у цінний лист і накладною № 155 від 19.04.2023 та описом вкладення у цінний лист і накладною № 163 від 19.04.2023 (том 1 а.с. 58-62).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При зверненні до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19 лютого 2009 року у справі « ОСОБА_3 проти України», заява № 4063/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

У постанові від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду висловилась щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами не тільки на користь фінансових установ, але й фізичних осіб лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває у процедурі ліквідації.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 , як новий кредитор, набув право вимоги від первісного кредитора АТ АКБ «Аркада», що перебуває у процедурі ліквідації, до ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, укладеного за результатами проведеного 27.03.2023 електронного аукціона, що не оспорюється відповідачем.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 811157 від 04.07.2017 апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" (тут і далі в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів").

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування" (стаття 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10.06.2017).

Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10.06.2017 відбувалося з урахуванням приписів Закону України "Про захист прав споживачів". З 10.06.2017 на ці відносини поширюється Закон України "Про споживче кредитування", а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України "Про захист прав споживачів".

Положеннями статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів.

Апеляційним судом установлено, що відповідно до п. 2.1 договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 409 898,35 грн для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 81157 від 22.06.2017. З Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 81157 від 22.06.2017 вбачається, що ОСОБА_2 він укладений з метою отримання у власність житла квартири.

Враховуючи вищезазначене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про споживче кредитування».

Як вбачається з матеріалів справи 19.04.2023 ОСОБА_1 надіслано ОСОБА_2 повідомлення-вимоги про погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, як за адресою місця реєстрації АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 59, 61), так і за адресою фактичного проживання - АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 58, 60).

Однак матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 вищезазначених повідомлень-вимог, наявні лише докази їх надсилання. Сам ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що він їх не отримував.

Відтак звернення ОСОБА_2 до суду відбулось без дотримання приписів ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування, а також п. 4.1.11 договору про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017, відповідно до якого вимога про дострокове повернення кредиту направляється позичальнику у письмовій формі та підлягає виконанню у повному обсязі протягом десяти календарних днів з дати її одержання або у інші строки, зазначені Банком у листі-вимозі. При цьому сама вимога не містить посилання на строки її виконання.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження направлення відповідачу рекомендованих листів з вимогами про дострокове повернення кредиту, не є належними та не підтверджують отримання останнім вказаних повідомлень, оскільки, таке юридично значиме повідомлення, як вимога про дострокове повернення кредиту, мала б бути направлена цінним листом з описом вкладення та повідомленням про його вручення адресату.

Звідси виходить, що у відповідача не виникло обов`язку дострокового повернення кредиту, оскільки, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачем така вимога була отримана (такі правові позиції викладені у Постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 755/11307/17 та у Постанові Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 753/21158/17).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що підстави для дострокового стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 відсутні.

Разом з тим, станом на 18.04.2023, як заявлено позивачем, у відповідача існувала прострочена кредитна заборгованість в розмірі 28 000 грн.

За доводами ОСОБА_4 , які підтверджуються випискою по особовому рахунку ОСОБА_2 з 15.03.2021 по 14.04.2023 (т. 1 а.с. 37-57), останній з лютого 2022 року перестав виконувати умови договору, сплачувати кошти на погашення кредитної заборгованості.

Як встановлено, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 24.02.2022 по 06.09.2022 запроваджувались кредитні канікули. Кредитні канікули не є прощенням боргу, а є відстроченням виконання боргових зобов`язань позичальника. Таким чином, з 06.09.2022 у ОСОБА_2 поновилися зобов`язання щодо сплати заборгованості за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04.07.2017 у редакції додаткового договору про внесення змін та доповнень №5 до цього договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний щомісячно в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором сплачувати Банку 2 000 грн (п. 5.2 додаткового договору № 5).

Отже, починаючи з 06.09.2022 ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати заборгованість у сумі по 2 000 грн щомісячно.

Однак відповідачем зазначені умови виконані не були, будь-які кошти на погашення заборгованості не сплачувались, що підтверджується випискою по особовим рахункам ОСОБА_2 з 15.03.2021 по 14.04.2023. Так, з виписки вбачається, що останній платіж з повернення кредиту за кредитним договором ОСОБА_2 здійснено 02.02.2022 у сумі 2 017,21 грн (том 1 а.с. 39). Доказів на спростування зазначеного відповідачем суду не надано.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання відповідача на нібито сплату ним 21.12.2022 на погашення кредиту 8 000 грн, з огляду на те, що виписка з особового рахунку, на яку посилається ОСОБА_2 як на доказ сплати зазначеної суми, містить інформацію про те, що 21.12.2022 банком проведено операцію з віднесення простроченого кредиту за Кредитним договором №81157 від 04.07.2017 у сумі 8 000 грн (том 1 а.с. 39).

З урахуванням вищенаведеного, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню прострочена заборгованість за Кредитним договором №81157 від 04.07.2017, що виникла за період з березня 2022 року по 18.04.2023 та становить 28 000 грн (2 000 грн х 14 місяців).

Судові витрати по стягненню судового збору.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи зазначене, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, оплата якого підтверджена квитанціями (том 1 а.с. 69, 90а).

У зв`язку з частковим задоволенням позову на суму 28 000 грн, що становить 7,56 % від оскаржуваної суми, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 223,94 грн (2 962,11 грн х 7,56%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

За розгляд справи у суді апеляційної інстанції судові витрати по сплаті судового збору, оплата якого підтверджена квитанцією (том 2 а.с. 10 зворот), підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Так, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги на суму 338473,53 грн (366 473,53 грн 28 000 грн), що становить 92,36 % від оскаржуваної суми, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 4 070,39 грн (4 407,09 грн х 92,36%) судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Судові витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

У зв`язку зі скасуванням рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.02.2024 додаткове рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.03.2024 втрачає силу, а тому на виконання вимог ст. 141 ЦПК України апеляційний змінює розподіл судових витрат.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2022 у справі № 757/36628/16-ц.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу у суді першої інстанції апеляційний суд виходить з наступного.

20.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 27 000 грн.

Заяву обґрунтовував тим, що під час ухвалення рішення у справі не вирішено питання стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не було надано доказів їх понесення.

Наголошував, що у позовній заяві зазначалось про орієнтовний розмір витрат на отримання професійної правничої допомоги. 14.02.2024 представником позивача адвокатом Галкіним М.Г. на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України під час судового засідання оголошено заяву, відповідно до якої повідомлено, що докази понесення судових витрат на отримання професійної правничої допомоги будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

04.03.3034 ОСОБА_2 подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, де просив відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та залишити такі витрати за позивачем.

Заперечення обґрунтовував тим, що сума витрат є необґрунтованою та явно завищеною.

Уважав, що поведінка позивача була не зовсім добросовісною, так як:

- при поданні позову він приховав наявність додаткового договору № 5, яким відповідачу було здійснено реструктуризацію заборгованості та який був чинним станом на день звернення до суду;

- позивачем неправомірно заявлено вимогу щодо стягнення 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;

- позивач не здійснив усіх необхідних дій, спрямованих на досудове врегулювання спору.

На його думку, дана справа не належить до категорії складних, сума 27 000 грн за подання позову через систему «Електронний суд» є очевидно надмірною та неспівмірною зі складністю справи, не відповідає критерію обґрунтованості, пропорційності до предмета спору, розумності, а також фінансовому становищу відповідача.

Зазначав, що існують обґрунтовані підстави уважати, що позивач та представник позивача є близькими родичами, а тому є зацікавленими у штучному завищені витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Галкін М.Г. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1202011від 26.05.2023, виданим на підставі договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) № 01 від 26.05.2023 (том 1 а.с. 68, 214-215).

Згідно з п. 2.1, 2.2 договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) № 01 від 26.05.2023 (далі договір) Адвокатське бюро «Галкін та партнери», в особі керуючого бюро Галкіна М.Г. (Адвокатське бюро), зобов`язується надати ОСОБА_1 (Замовник) адвокатські послуги у формі захисту прав та інтересів Замовника й представництва інтересів замовника у Бахмацькому районному суді Чернігівської області у зв`язку з розглядом судової справи за позовом Замовника про стягнення грошових коштів до ОСОБА_2 . Умови надання послуг визначаються у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до розділу 8 договору за послуги, що надаються відповідно до цього договору, Замовник зобов`язується сплачувати Адвокатському бюро гонорар (винагороду). Сума гонорару (винагороди) за послуги, що надаються Адвокатським бюро, та порядок проведення розрахунків між сторонами визначається додатком № 2 до цього договору. На визначення розміру гонорару (винагороди) Адвокатського бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання адвокатських послуг (правової допомоги). Факт надання послуг підтверджується Актом здачі прийняття наданих послуг, який підписується сторонами.

Згідно з п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з дати підписання, яку зазначено на початку тексту цього договору і зберігає чинність до виконання зобов`язань за ним.

Відповідно до додатку № 1 до договору (том 1 а.с. 216) сторони погодили що адвокатські послуги (професійна правнича допомога) за договором будуть надаватись адвокатом Галкіним М.Г., для чого адвокату надається право:

- подавати та підписувати від імені Замовника заяви, скарги, клопотання, відзиви, відгуки, пояснення, запити, мирові угоди, позовні заяви, заперечення, апеляційні та касаційні скарги, інші документи, тощо;

- засвідчувати копії документів;

- знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти; одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, судових наказів та виконавчих листів; одержувати необхідні довідки, акти, постанови, листи, поштову кореспонденцію тощо; бути представником в судах, господарських судах, адміністративних судах, апеляційних інстанціях, Верховному суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду, Касаційному кримінальному суді у складі Верховного Суду, а також в судах по адміністративним, господарським, цивільним та кримінальним справам з правами, якими наділений законом позивач, відповідач, заявник, треті і потерпілі особі, з правом пред`явлення позову, змінювати предмет і підставу позову, з правом брати участь у судових засіданнях, з правом відмови від позову, з правом укладати мирові угоди, з правом на оскарження рішення суду;

- бути представником Довірителя у відділах державної виконавчої служби, у приватних виконавців, для чого йому надається право пред`являти виконавчі листи та судові накази до виконання, знайомитись з матеріалами виконавчих проваджень, з іншими правами якими наділені сторони виконавчого провадження;

- сплачувати державне мито або будь-які інші платежі.

Пунктами 2, 3, 4, 5 додатку № 2 до договору (том 1 а.с. 216 зворот) сторони погодили, що час який адвокат Галкін М.Г. буде витрачати на дорогу для участі у судових засіданнях у Бахмацькому районному суді Чернігівської області та повернення до м. Дніпро, є складовою правничої допомоги і буде оплачуватись із розрахунку: година часу витраченого на дорогу для участі у судових засіданнях та повернення до м. Дніпро із розрахунку 1 500,00 грн.

Для прибуття адвоката для участі у судових засіданнях у Бахмацького районного суду Чернігівської області та повернення до м. Дніпро буде використовуватись легковий автомобіль.

Витрати на паливно-мастильні матеріали необхідні для прибуття адвоката для участі у судових засіданнях у Бахмацькому районному суді Чернігівської області та повернення до м. Дніпро компенсуються Замовником на протязі 30 днів після дати ухвалення рішення на підставі наданих оригіналів фіскальних чеків.

Сторони узгодили, що норма витрат паливно-мастильних матеріалів складає 10 літрів бензину А-95-Євро на 100 км Дороги.

Згідно Акту № 01 здачі приймання наданих адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) до договору № 01 від 26.05.2023 від 20.02.2024 (том 1 а.с. 217) Адвокатське бюро надало, а Замовник прийняв адвокатські послуги у вигляді:

- аналіз наданих Замовником документів необхідних для стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 - тривалість 1 година, загальна вартість - 3 000 грн;

- підготовка та складання позовної заяви про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 - тривалість - 2 години, загальна вартість - 6 000 грн;

- підготовка та складання заяви про забезпечення позову тривалість - 0,5 години, загальна вартість - 1 500 грн;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву та аналіз відзиву на позовну заяву - тривалість - 1,5 години, загальна вартість - 4 500 грн;

- підготовка та складання відповіді на відзив - тривалість - 1,5 години, загальна вартість - 4 500 грн;

- ознайомлення з запереченнями на відповідь на відзив та аналіз заперечень на відповідь на відзив - тривалість - 1 година, загальна вартість - 3 000 грн;

- участь у судовому засіданні по справі № 728/1307/23 призначеному на 09.10.2023 - тривалість - 0,5 години, загальна вартість - 1 500 грн;

- участь у судовому засіданні по справі № 728/1307/23 призначеному на 16.01.2024 - тривалість - 0,5 години, загальна вартість - 1 500 грн;

- участь у судовому засіданні по справі № 728/1307/23 призначеному на 14.02.2024 - тривалість - 0,5 години, загальна вартість - 1 500 грн.

Загальна тривалість наданих адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) складає 9 годин. Вартість наданих адвокатських послуг складає 27000 грн.

ОСОБА_1 сплачено Адвокатському бюро «Галкін та партнери» 27 000 грн як винагороду (гонорар) за надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги), договір № 01 від 26.05.2023, зг. рахунку № 01 від 19.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 20.02.2024 (том 1 а.с. 218 зворот).

Заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, на переконання апеляційного суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Так, адвокатом Галкін М.Г. в інтересах позивача ОСОБА_1 :

- складено та подано до суду позовну заяву про стягнення грошових коштів (том 1 а.с. 1-4);

- складено та подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (том 1 а.с. 83-85);

- складено та подано до суду заяву про забезпечення позову (том 1 а.с. 93-95);

- складено та подано до суду відповідь на відзив (том 1 а.с. 164-166).

Адвокат Галкін М.Г. брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції:

- 09.10.2023 тривалістю 1 год 57 хв., що підтверджується протоколом судового засідання у режимі відеоконференції № 1991566 (том 1 а.с. 184-186);

- 16.01.2024 тривалістю 26 хв., що підтверджується протоколом судового засідання у режимі відеоконференції № 2351891 (том 1 а.с. 197-199);

- 14.02.2024 тривалістю 32 хв., що підтверджується протоколом судового засідання у режимі відеоконференції № 2481282 (том 1 а.с. 202-203).

Колегія суддів відкидає доводи відповідача, викладені у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення які стосуються недобросовісної поведінки позивача, так як підстави, на які посилається представник відповідача стосуються розгляду справи по суті (неподання додаткового договору № 5, заявлення вимоги про стягнення 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України) та не можуть бути підставою для зменшення розміру судових витрат.

Апеляційний суд не погоджується з думкою відповідача про те, що дана справа не є складеною, а тому уважає, що сума у розмірі 27 000 грн є співмірною зі складністю справи та відповідає критерію обґрунтованості, пропорційності до предмета спору, розумності.

Крім того, колегія суддів наголошує, що факт можливих родинних відносин позивача та його представника не може бути підставою для відмови в стягнення витрат на правову допомогу, оплата яких підтверджена належними доказами.

Як вже зазначалося вище, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позову на 7,56% від ціни позову, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2041,20 грн (27 000 грн х 7,56%) витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції апеляційний зважає на таке

Представництво інтересів ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Малиневський П.П. згідно із ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1398874 від 11.07.2023, виданим на підставі договору № 11/07-1 про надання правничої допомоги від 11.07.2023 (том 2 а.с. 8 зворот, 9).

Згідно п. 1 договору № 11/07-1 про надання правничої допомоги від 11.07.2023 (далі договір № 11/07-1) за цим договором Адвокат зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Правнича допомога може охоплювати складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, захист прав, свобод і законних інтересів, представництво інтересів, а також інші види адвокатської діяльності, що не заборонені законом (п. 2 договору № 11/07-1).

Відповідно до п. 3 договору № 11/07-1 для виконання договору Клієнт надає Адвокату повноваження представляти й захищати його права, свободи та інтереси в будь-яких органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у тому числі в органах досудового розслідування, прокуратури, судах, державній виконавчій службі, а також перед будь-якими іншими юридичними та фізичними особами, які знаходяться на території України або за її межами, для чого Адвокату надається право: підписувати, подавати та одержувати листи, заяви, акти, довідки, дозволи, скарги, запити, звернення, вимоги, клопотання; запитувати та отримувати інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (конфіденційну, таємну, службову, включаючи банківську таємницю), речі, документи; вимагати відкриття матеріалів; ознайомлюватися з матеріалами, робити з них виписки, знімати та одержувати копії; брати участь у проведенні процесуальних дій та судових засідань; збирати та подавати докази, брати участь у дослідженні та перевірці доказів; задавати питання іншим особам, у тому числі свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам; заявляти клопотання та відводи; застосовувати технічні засоби; завіряти своїм підписом копії документів; надавати усні та письмові пояснення; подавати свої доводи, міркування і заперечення; знайомитися з технічними записами, журналами, протоколами про вчинення процесуальних дій та подавати зауваження до них; виступати в судових дебатах; вести переговори; оскаржувати будь-які рішення, постанови, ухвали, вироки, дії та бездіяльність; сплачувати судові витрати; подавати позовні заяви, підтримувати позов, збільшувати чи зменшувати розмір позовних вимог, відмовлятися від позову, визнавати позов цілком або частково, змінювати предмет чи підставу позову, пред`являти зустрічний позов, подавати заяви про відкликання та залишення документів без розгляду, укладати мирові угоди; подавати апеляційні та касаційні скарги, подавати документи про перегляд судових рішень: пред`являти виконавчі документи до стягнення, а також вчиняти інші дії, необхідні для надання правничої допомоги Клієнту, в тому числі залучати до виконання цього договору інших адвокатів. Адвокат реалізує вказані повноваження без обмежень.

Розмір винагороди (гонорару) Адвоката встановлюється за домовленістю сторін. Фактичні витрати, необхідні для виконання договору (сплата судового збору, оплата роботи або послуг фахівців, висновки яких запитуються Адвокатом, транспортні витрати, пересилання поштової кореспонденції, переклад та нотаріальне посвідчення документів тощо), оплачуються Клієнтом окремо. Оплата здійснюється шляхом повної або часткової передоплати або за фактом надання відповідної правничої допомоги чи понесення відповідних фактичних витрат - за вибором Адвоката (п. 5 договору № 11/07-1).

Відповідно до п.9 договору № 11/07-1 договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно розрахунку суми гонорару за правничу допомогу від 28.02.2024 (том 2 а.с. 9 зворот) адвокатом Малиневським П.П. ОСОБА_2 , згідно з договором № 11/07-1 від 11.07.2023 надається правнича допомога наступного характеру:

- складання апеляційної скарги на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.02.2024 у справі № 728/1307/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за кредитним договором 1 200 грн за кожну сторінку 9 сторінок 10 800 грн;

- надсилання апеляційної скарги стороні позивача та до Чернігівського апеляційного суду вартість 400 грн.

ОСОБА_2 сплачено ОСОБА_5 11 200 грн згідно з договором № 11/07-1 від 11.07.2023, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № МАВ7482675 від 29.02.2024 (том 2 а.с. 10).

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів уважає, що ціна за складання апеляційної скарги у сумі 10 800 грн, враховуючи складність справи та характер виконаної роботи, є обґрунтованою та підлягає відшкодуванню.

Проте витрати за надсилання апеляційної скарги стороні позивача та до Чернігівського апеляційного суду у сумі 400 грн відшкодуванню не підлягають з огляду на наступне.

Так, апеляційна скарга надійшла до суду 05.03.2024 через систему «Електронний суд». ОСОБА_1 та його представник адвокат Галкін М.Г. мають зареєстровані Електронні кабінети користувача ЄСІТС, в які їм і було надіслано копії апеляційної скарги. Зазначене підтверджується квитанцією №686815 від 05.03.2024 про направлення ОСОБА_1 апеляційної скарги з додатками (том 2 а.с. 11) та квитанцією №686816 від 05.03.2024 про направлення ОСОБА_6 апеляційної скарги з додатками (том 2 а.с. 12). Таким чином, листування здійснювалося виключно через систему «Електронний суд», а тому додаткових витрат на надсилання апеляційної скарги відповідачем не понесено.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність заперечень позивача щодо розміру витрат на правову допомогу, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги на 92,36% від оскаржуваної суми, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 9 974,88 грн (10 800 грн х 92,36%) витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 04 березня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про іпотечний кредит № 81157 від 04 липня 2017 року у розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 223 (двісті двадцять три) грн 94 коп. у відшкодування судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 2 041 (дві тисячі сорок одну) грн 20 коп. витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, а всього 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 14 коп судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 070 (чотири тисячі сімдесят) грн 39 коп. у відшкодування судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції та 9 974 (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн 88 коп. витрат на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції, а всього 14 045 (чотирнадцять тисяч сорок п`ять) грн 27 коп. судових витрат.

Позивач - ОСОБА_1 : зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 : зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2024 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко