Справа № 243/6653/24 Провадження № 2/243/1636/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Польова Еріка Миколаївна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернуласяОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Польова Е.М. до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Позов обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яку їй було призначено з 01.05.2024 у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 . Чоловік позивача ОСОБА_2 , був військовим пенсіонером, перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій було задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.08.2021 року № ФС-92011/09/01/1282, з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату перерахованої пенсії за вирахуванням виплачених сум. На виконання зазначеного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 200/15653/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було нараховано ОСОБА_2 пенсію за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2022 року включно в розмірі 199169,81 грн., що підтверджується копією розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ФС 92011. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_2 помер. На момент смерті ОСОБА_2 , він та його дружина позивач по справі як внутрішньо переміщені особи проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.04.2022 № 5616- та № 5616-. Крім того, позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після його смерті відповідно до матеріалів спадкової справи № 20/2024, що підтверджується довідкою про коло спадкоємців, виданою 13.08.2024 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромною Ю.А. 13 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 . Вказане звернення було зареєстровано відповідачем за 13.06.2024 вх. № 15400/О-0500-24 та 18.06.2024 за вх. № 15866/О-0500-24. Таким чином, позивач звернулася із заявою про виплату недоодержаної пенсії до спливу 6-місячного строку після смерті пенсіонера ОСОБА_2 . Листом від 10.07.2024 року вих. № 18049-15400/О-02/8-0500/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління відповідного зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому, або у разі заміни в установленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження. Листом від 06.08.2024 вих. № 0500-0203-8/79515 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило представника позивача, що доплата за період з 01.04.2019 по 30.06.2022, нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21, яке набрало законної сили 30.05.2022, у загальній сумі складає 199169,81 грн. До вказаного листа відповідачем було долучено виписку з розрахунку на доплату за період з 01.04.2019 по 30.06.2022. Зазначила, що згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. За життя чоловік позивача ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Донецькій області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21, яке ухвалено за життя чоловіка позивача, набрало законної сили, а ГУ ПФУ у Донецькій області здійснило ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що йому належали, залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Оскільки позивач є дружиною померлого та звернулася до ГУ ПФУ у Донецькій області до спливу 6-місячного строку після смерті пенсіонера ОСОБА_2 , то належним та ефективним способом захисту прав позивача буде стягнення з відповідача суми пенсії, яка належала її чоловікові та була нарахована на виконання рішення суду, але не була ним отримана за життя. У зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 належну померлому ОСОБА_2 суму нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі № 200/15653/21, але невиплаченої пенсії у розмірі 199169,81 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1593,36 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Польова Е.М., що діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу від 25.07.2024 № 017/02.5/7237 Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником на офіційну електронну адресу суду надіслано заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, та вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, представником через систему «Електронний суд» надіслано заяву про надання можливості участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних тенічних засобів. Однак, в призначений час представник відповідача з технічних причин на зв`язок із судом не вийшов.

Крім того, від останнього через систему «Електронний суд»надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.01.2002 та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії припинено з 01.01.2024. Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21, яке набрало законної сили 30.05.2022 за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 та нараховано заборгованість у розмірі 199169,81 грн. Посилаються на ст. 52, ч.1 ст. 379 КАС України та ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та вказують, що з 01 січня 2013 року механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI (далі Закон № 4901) та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845). Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунку державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Згідно пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства. Відповідно до частини другої 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (Державною казначейською службою України). Отже, всі виконавчі документи, видані за судовими рішеннями про стягнення коштів з державного органу підлягають виконанню Державною казначейською службою України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 09 грудня 2021 року по справі № 280/1446/19. З урахуванням викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Польовою Е.М. через систему «Електронний суд» до суду подано відповідь на відзив в якій зазначила, що відповідач визнає та зазначає у відзиві, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №200/15653/21, було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 заборгованість у розмірі 199169,81 грн. Посилання відповідача на ст. 52, ч.1 ст. 379 КАС України та ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено заміна сторони виконавчого провадження, у вказаній категорії справ у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 750/7865/18. Просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Третя особа Державна казначейська служба України будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні у часті свого представника не забезпечила, та пояснень з приводу заявленого позову до суду не надала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 03.07.1976 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним штампом в паспорті громадянки України ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 виданим 25 листопада 1998 року Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області та довідкою що містить відомості із запису акта про укладення шлюбу від 14.02.2024 № 05-38/293, яка посвідчена апостилем та перекладена з російської мови на українську мову перекладачем ОСОБА_3 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.09.2021 року№ 490, прийняте щодо ОСОБА_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.08.2021 року № ФС-92011/09/01/1282, з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату перерахованої пенсії за вирахуванням виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) на користь ОСОБА_2 здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 908,00 грн. Вказане рішення суду набуло законної сили 30.05.2022.

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 25.04.2022 № 5616- та № 5616- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 25 грудня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Рівне, Рівненського району, Рівненської області, в Україні помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

13 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 .

Згідно протоколу за пенсійною справою - (Міноборони) від 24.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено пенсію у разі втрати годувальника після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.07.2024 вих. № 18049-15400/О-02/8-0500/24 адресованого позивачу ОСОБА_1 було повідомлено, що її звернення на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України від 13.06.2024 № ВЕБ-05001-Ф-С-24-101290, яке зареєстроване вх. № 15400/О-0500-24 та від 18.06.2024 за вх. № 15866/О-0500-24 розглянуті та питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління відповідного зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому, або у разі заміни в установленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.08.2024 вих. № 0500-0203-8/79515 наданого на адвокатський запит представника позивача адвоката Польової Е.М. слідує, що доплата за період з 01.04.2019 по 30.06.2022, нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21, яке набрало законної сили 30.05.2022, у загальній сумі складає 199169,81 грн. До вказаного листа відповідачем було долучено виписку з розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ФС 92011 за період з 01.04.2019 по 30.06.2022.

Згідно довідки виданою 13.08.2024 № 89/02-14 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромною Ю.А. слідує, що 29.05.2024 заведена спадкова справа № 20/2024 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За матеріалами спадкової справи, станом на 13.08.2024 (шість місяців з дня смерті спадкодавця вже минуло) спадкоємцем першої черги за законом є його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77142841 від 29.05.2024.

Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.01.2002, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом, який регулює та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

За життя чоловік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не одержав нараховану, на виконання рішення суду, доплату до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 в розмірі 199169,81 грн.

Позивач, як дружина померлого звернулася 13 червня 2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату цих коштів, однак їй було відмовлено у виплаті недоотриманих пенсійних виплат, оскільки питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління відповідного зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому, або у разі заміни в установленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження.

Таким чином, загальна сума недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 становить 199169,81 грн.

Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18.

Також, з наведених вище норм права слідує, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене, суд зауважує, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після його смерті відповідно до матеріалів спадкової справи № 20/2024, що підтверджується довідкою про коло спадкоємців, виданою 13.08.2024 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромною Ю.А. за № 89/02-14.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона

належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не

позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства.

Положенням ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З огляду на викладене, суд вважає, що за життя чоловік позивача ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21, яке ухвалено за життя чоловіка позивача набуло законної сили, а відповідач здійснив ОСОБА_2 нарахування доплати до його пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 в розмірі 199169,81 грн., однак зазначена сума пенсії, що йому належала, залишилася недоотриманою в зв`язку з його смертю.

Відповідач у спірних правовідносинах незаконно перешкоджає реалізації прав позивача на отримання вказаної суми пенсії, що належала її чоловіку, оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а отже успадкувала належну її чоловіку, як спадкодавцю суму пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Крім того, позивач згідно вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у передбачений законом строк, а саме не пізніше 6 місяців після смерті свого чоловіка, звернулась до ГУ ПФУ у Донецькій області з відповідною заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю її чоловіка, а відповідачем, в свою чергу, неправомірно було відмовлено в її виплаті.

Таким чином, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. У зв`язку з чим позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії, а тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, оскільки вимоги позивача судом задоволені у повному обсязі, то необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі сплаченим позивачем при зверненні до суду 1593,36 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Польова Еріка Миколаївна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої пенсії задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суму нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі № 200/15653/21, але невиплаченої пенсії у розмірі 199169 (сто дев`яносто дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 81 копійок, в порядку спадкування за законом після

смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1593 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто три) гривень 36 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 28.11.2024.

Суддя І.Ю. Фалін