Справа № 502/404/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та просила суд встановити факт належності та визнати право власності на спадкове майно за нею.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної частки (паю) площею 2,93 умовних кадастрових га вартістю 12614 грн., відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 509 від 22.11.1996 року в с. Дмитрівка КСП ім. Кутузова. В сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339 від 23.12.1996 р. помилково зазначено по батькові спадкодавця « ОСОБА_2 і ОСОБА_3 » замість вірного, як зазначено в свідоцтві про смерть « ОСОБА_2 ». Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та відповідно, прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день її смерті, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Кілійської міської ради за вих. № 165 від 17.01.2024 року. Однак, звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_2 позивачу нотаріусом було надано роз`яснення, в якому зазначено, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно та свідоцтві про смерть є розбіги у ініціалах спадкодавця, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Відсутність належної державної реєстрації земельної ділянки у встановленому порядку, а також наявність розбіжностей в даних спадкодавця, унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

На підставі вищезазначеного, позивач просила суд:

- встановити факт належності земельної частки (паю) площею 2,93 умовних кадастрових га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 509 від 22.11.1996 року в с. Дмитрівка КСП ім. Кутузова ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай) площею 2,93 умовних кадастрових га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 509 від 22.11.1996 року в с. Дмитрівка КСП ім. Кутузова, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.10.1974 року Дмитрівським с/ЗАГС Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 63 від 18.10.1974 року встановлено, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , /а.с.5/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 12.09.1992 року Дмитрівською сільрадою Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 12.09.1992 року, про що зроблено актовий запис за № 12. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 », /а.с.6/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 19.08.1983 року с/радою с. Дмитрівка Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № встановлено, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 16.01.2006 року Виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 02, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Дмитрівка Кілійський район Одеська область, /а.с.7/.

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0081339, вбачається, що ОСОБА_2 , як члену КСП ім. Кутузова, розташованого в с. Дмитрівка Кілійського району Одеської області, яка проживає в с. Дмитрівка Кілійського району Одеської області на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації від 22.11.1996 р. № 509, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кутузова розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 26.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №11296, /а.с.8/.

Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 165 від 17.01.2024 року вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , 1935 р.н., була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1960 року по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . На день її смерті за вказаною адресою постійно були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а.с.9/.

Відповідно до заяви №459/460 від 12.07.2006 року, поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 приймають спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 76375120 від 27.03.2024 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , 12.07.2006 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 40327833 та номером у нотаріуса 325/2006.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 76375154 від 27.03.2024 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , як заповідача - відсутня.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 27.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 544 вбачається, що ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 76929198 від 13.05.2024 року, сформованої приватним нотаріусом Бежан А.В. вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_9 відсутня, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 76929184 від 13.05.2024 року, сформованої приватним нотаріусом Бежан А.В. вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_9 , як заповідача - відсутня.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної частки (паю) площею 2,93 умовних кадастрових га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 509 від 22.11.1996 року в с. Дмитрівка КСП ім. Кутузова ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності земельної частки (паю) площею 2,93 умовних кадастрових га відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 509 від 22.11.1996 року в с. Дмитрівка КСП ім. Кутузова ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай) площею 2,93 умовних кадастрових га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0081339, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 509 від 22.11.1996 року в с. Дмитрівка КСП ім. Кутузова, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан