Провадження № 2/742/57/24
Єдиний унікальний № 742/4196/23
РІШЕННЯ
14 травня 2024 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків,
установив:
Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 405 829 грн. 80 коп. та судових витрат по справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, 12 жовтня 2022 року вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме 12 жовтня 2022 року о 19 год. 43 хв. автомобіль марки MIТSUBISНI модель L-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія групи транспортних сервісів (Прилуки) автоколони №1 - ОСОБА_1 , відповідача по справі, рухався по вул. Промисловій зі сторони вул. Перемоги, в сторону нерегульованого перехрестя вул. Пирятинської та вул.Промислової, що у м.Прилуки Чернігівської області, наближаючись до вказаного перехрестя відповідач не правильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, рухаючись у населеному пункті зі швидкістю, більш ніж 50 км/год. а саме 113 км/год, не впоравшись із керуваннями здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бордюрного каменя, після чого, виїхав за межі проїзної частині дороги, і в подальшому знову здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді стіни гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що розташоване по АДРЕСА_1 . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував автомобілем MIТSUBISHI L200, про що свідчить ухвала Прилуцького районного суду Чернігівської області від 12.05.2023 щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю MIТSUBISHI 200, 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ПАТ «Укрнафта», завдано механічних пошкоджень, чим заподіяно матеріальну шкоду підприємству на загальну суму 402 029 грн. 80 коп., яку він просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 6087 грн. 45 коп. та вартість послуг з проведення незалежної експертної оцінки автомобіля в розмірі 3800грн. 00коп..
20.02.2024 року позивачем надано письмові пояснення на відзив відповідача, де викладена позиція, зазначена в позовній заяві.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили зменшити суму до відшкодування, посилаючись на доводи викладені у заявах по суті справи.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України гарантовано право кожної особи, в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2022 року о 19 год. 43 хв. автомобіль марки MIТSUBISНI модель L-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія групи транспортних сервісів (Прилуки) автоколони №1 - ОСОБА_1 , відповідача по справі, рухався по вул. Промисловій зі сторони вул. Перемоги, в сторону нерегульованого перехрестя вул. Пирятинської та вул.Промислової, що у м.Прилуки Чернігівської області, наближаючись до вказаного перехрестя відповідач не правильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, рухаючись у населеному пункті зі швидкістю, більш ніж 50 км/год. а саме 113 км/год, не впоравшись із керуваннями здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бордюрного каменя, після чого, виїхав за межі проїзної частині дороги, і в подальшому знову здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді стіни гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що розташоване по АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 транспортний засіб марки MIТSUBISНI модель L-200 належить ПАТ «Укрнафта»(а.с.42).
Відповідно до наказу №2576-к про переведення на іншу роботу з 01.12.2018 року відповідач ОСОБА_1 перейшов у групу транспортних сервісів (Прилуки)/Управління Транспорту ПАТ «Укрнафта» Автомобільну колону №1 водієм автотранспортних засобів(а.с.24).
Розпорядженням від 31.03.2022 року за відповідачем було закріплено транспортний засіб MITSUBISHI L200(а.с.26).
27.10.2021 відповідач був ознайомлений з Робочою інструкцією водія автотранспортних засобів(а.с.27-29).
08.12.2021 відповідач проходив: перевірку знань з питань пожежної безпеки (протокол №52), 08.12.2022 перевірку знань з питань охорони праці (Протокол №79) та 03.03.2022 перевірку знань з питань безпеки дорожнього руху (Протокол №39)(а.с.35-41).
Відповідно до наказу №4141-к/р від 28.11.2022 року відповідач звільнився з Управлінням транспорту ПАТ «Укрнафта»(а.с.25).
Отже, вищезазначені докази підтверджують передачу транспортного засобу відповідачу та підстави такої передачі для виконання відповідачем своїх трудових обов`язків, передбачених трудовим договором, а також встановлено підстави керування таким транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригоди.
Виходячи з цього, є правові підстави, що визначені п. 1 ст. 134 КЗпП України, для покладання на таку особу повної матеріальної відповідальності.
Розмір завданої шкоди (матеріального) збитку станом на 12.10.2022 визначений експертом-автотоварознавцем ОСОБА_2 та відповідно до висновку №062/23 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля MITSUBISHI L200 реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 від 10.07.2023 становить 402029,80 грн.(а.с.9-13)
За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Разом із цим, за змістом ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.05.2023 встановлено, що водій транспортного засобу марки MIТSUBISНI модель L-200, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив ПДР , що мало наслідком настання ДТП із тілесними ушкодженнями, тобто це діяння переслідується у кримінальному порядку і підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
За таких обставин, та враховуючи положення ст. 134 КЗпП України, суд вважає, що ОСОБА_1 повинен нести матеріальну відповідальність за заподіяну ним шкоду у повному обсязі, в розмірі прямої дійсної шкоди.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівникам» під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Згідно зі ст.130 КЗпП не одержані або списані в доход держави прибутки з підстав, пов`язаних з неналежним виконанням працівником трудових обов`язків (так само як і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню.
В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 11 грудня 2015 року м.Київ №12 «Про узагальнення практики застосування судами законодавства, що регулює матеріальну відповідальність працівників за шкоду, заподіяну роботодавцю» зазначено, що підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов' язків в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду,лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП). Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна,необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.
3 урахуванням викладеного до категорії прямої дійсної шкоди належать в тому числі пошкодження матеріальних цінностей (сума прямої дійсної шкоди при цьому дорівнює сумі, на яку знизилася вартість матеріальних цінностей, або сумі витрат на відновлення відповідних об`єктів).
Суд вважає прямими матеріальними збитками матеріальну шкоду, завдану позивачу у розмірі 402 029грн. 80 коп.. Ці витрати є прямими збитками Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», визначені висновком судової автотоварознавчої експертизи, та понесені позивачем, оскільки на момент вчинення ДТП відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із позивачем, а тому на нього покладається обов`язок з відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачу за вчинення кримінального правопорушення, вина у вчинені якого встановлена рішенням суду і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Стосовно сум ПДВ, суд зауважує, що при визначенні експертами розмірів завданої шкоди, до складу включається вартість відновлювального ремонту, враховуючи суми податку на додану вартість і рішення про виплату чи не виплату таких сум приймається судом при визначенні сум відшкодування матеріальної шкоди, а у даному випадку зобов"язання з заподіяння шкоди є деліктними та сума відновлювального ремонту стягується з винної особи.
Зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю працівником, можливе у випадках та за наявності зазначених у статті 137 КЗпП України умов.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року із внесеними змінами роз`яснено, що зменшення розміру шкоди, що підлягає покриттю працівником, допустиме лише у виключних випадках за наявності зазначених у статті 137 КЗпП України умов, які мають бути підтверджені ретельно перевіреними в судовому засіданні доказами, з обов`язковим викладенням у рішенні мотивів зниження суми, яка стягується.
Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру відшкодування з урахуванням конкретних обставин, суд вважає, що позивач не надав достатньо доказів щодо незадовільного його матеріального стану та відсутності стабільного доходу, і часткове відшкодування шкоди суперечило б принципам розумності, виваженості та справедливості.
Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати по справі судовий збір в розмірі 6087 грн. 45 коп. та вартість послуг з проведення незалежної експертної оцінки автомобіля в розмірі 3800грн. 00коп...
Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Управління транспорту ПАТ «Укрнафта» завдану матеріальну шкоду в розмірі 402 029грн. 80 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Управління транспорту ПАТ «Укрнафта» понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 6087 грн. 45 коп. та вартість послуг з проведення незалежної експертної оцінки автомобіля в розмірі 3800грн. 00коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Максим ЦИГАНКО