Справа №295/5884/23
УХВАЛА

Іменем України

08.03.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М., при секретарі Стелюті М.С., за участю позивача - ОСОБА_1 , представників відповідачів - Насонов Р.А., Каплун Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного літературного музею Житомирської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

установив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Житомирського обласного літературного музею Житомирської обласної ради з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 04.07.2023 та від 17.07.2023 року просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ Житомирського обласного літературного музею Житомирської обласної ради від 31.05.2022 № 8-К «Про оголошення простою»; стягнути з відповідача невиплачену заробітну плати у сумі 16058,77 грн.; стягнути з відповідача 1801,38 грн. компенсації за невикористані дні відпустки та у порядку ст.. 117 КЗпП України середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день звернення до суду з вирахуванням податку на прибуток та військового збору у сумі 31064,10 грн.; просила стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Одночасно позивачем подано клопотання про поновлення строку на оскарження наказу від 31.05.2022 № 8-К «Про оголошення простою», про існування якого дізналася 24.05.2023р. лише в судовому засіданні при розгляді справи №295/1844/23 та зважаючи на оголошений воєнний стан, оголошення якого є поважною причиною для поновлення пропущених процесуальних строків.

В підготовчому засіданні встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, і які неможливо усунути, оскільки представником позивача і позивачем при поданні заяв про збільшення позовних вимог, не було враховано необхідність усунення недоліків.

Відповідно до ч.4 ст.177ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 176 ЦПК України встановлено, що у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви та заяв про збільшення позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та моральну шкоду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, позивачі звільнені від сплати судового збору за подання даного позову в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. (Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2022р. у справі № 755/12623/19).

А тому така вимога оплачується судовим збором. Лише за пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Виходячи з цього, позивачці потрібно сплатити судовий збір за подання даної позовної заяви в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та за вимогу про стягнення моральної шкоди, надавши докази про його сплату, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" для подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1073 гривні 60 копійок та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 13 420 гривень, за умови немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023-2024 року, що становить 1073 гривні 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що у позивача неодноразово змінювалися представники та подавалися заяви про збільшення позовних вимог, та вищевказані недоліки не було усунуто в судових засіданнях, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 84, 175, 177, 185 України, суддя

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує 7 (семи) днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Зосименко