Номер провадження 2/333/1637/24
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання представника позивача представника відповідачаСтоматова Е.Г. Бережної Д.О. Клименко Т.І. Гавриленко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (вул. Шкільна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2023 року, позивач Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 суми матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 88 472 гривні 16 копійок, крім того, суму судового збору в розмірі 2 684 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 червня 2021 року приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автобусом «МАЗ 203085», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, розпочав рух керованого ним транспортного засобу за напрямом від будинку N? 24 в сторону будинку АДРЕСА_2 . При початку руху водій ОСОБА_1 допустив наїзд лівою передньою бічною частиною керованого ним автобусу на пішохода ОСОБА_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я. Відповідно до ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі N? 333/6649/21 від 02.11.2021, порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та звільнив останнього від кримінальної відповідальності у зв?язку з передачею на поруки трудовому колективу підприємства «Запоріжелектротранс». ОСОБА_2 пред?явив позов до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс»; третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ; третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров?я. Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2023 року по справі N? 333/2013/22 позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково в сумі 80000,00 грн. Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року по справі N? 333/2013/22, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2023 року залишено без змін. ОСОБА_2 звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про примусове виконання виконавчого листа N? 333/2013/22. 03 жовтня 2023 року Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були винесені: ??постанова про відкриття виконавчого провадження N?72918853; ??постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження N? 72918853; ??постанова про стягнення виконавчого збору (ВП N? 72918853).

Підприємство «Запоріжелектротранс» здійснило повне фактичне виконання виконавчого документа 09 жовтня 2023 року, сплативши загальну суму 88472,16 грн., яка складається з основного боргу - 80000,00 грн., виконавчого збору - 8000,00 грн., витрат виконавчого провадження - 472,16 грн., що підтверджується платіжною інструкцією N? 5351 від 09.10.2023 та постановою про закінчення виконавчого провадження від 11.10.2023. На підставі зазначеного, просить суд стягнути з відповідача 88 472,16 гривень та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2023 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивач Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі доводів зазначених у ньому.

У судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги та не заперечував, щодо їх задоволення.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02 листопада 2018 року був прийнятий на роботу до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на посаду водія автотранспортних засобів (автобус пасажирський на міських маршрутах) 1-го класу, що підтверджується наказом № 428 - кп від 01 листопада 2018 року про прийняття на роботу.

14 червня 2021 року приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автобусом «МАЗ 203085», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, розпочав рух керованого ним транспортного засобу за напрямом від будинку N? 24 в сторону будинку АДРЕСА_2 . При початку руху водій ОСОБА_1 допустив наїзд лівою передньою бічною частиною керованого ним автобусу на пішохода ОСОБА_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 333/6649/21 від 02 листопада 2021 року, яка набрала законної сили 22 листопада 2021 року, встановлено, що порушення водієм ОСОБА_1 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/108-21/9485-ІТ від 18.08.2021 року, вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України. Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Закрито кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 286 КК України. Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу КП «Запоріжелектротранс».

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2023 року по справі № 333/2013/22 стягнуто з Запорізького Комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 2, ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень. Рішення набрало законної сили 22 серпня 2023 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2023 року у цій справі в оскаржуваній частині залишено без змін.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисліциною Ю.Д. відкрито виконавче провадження № 72918853 від 03 жовтня 2023 року про стягнення з Запорізького Комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 гривень.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисліциною Ю.Д. по ВП № 72918853 від 03 жовтня 2023 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 472,16 гривень.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кисліциною Ю.Д. по ВП № 72918853 від 03 жовтня 2023 року стягнуто з Запорізького Комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» виконавчий збір у розмірі 8 000 гривень.

Відповідно до платіжної інструкції № 5351 від 09 жовтня 2023 року Запорізького Комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» сплатило 88 472 гривні 16 копійок.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права особи, якій завдано збитки у результаті порушення її права, звернутися до особи, яка визнана винною у заподіянні такої шкоди,з позовом про відшкодування збитків в порядку регресу.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з положеннями ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Відповідно до ст.132 цього Кодексу, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Випадки повної матеріальної відповідальності передбачені нормами статті 134 КЗпП України.

Зокрема, згідно з п.3 ч.1 цієї статті, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Пленум ВССУ в п.6 Постанови від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснив судам, що фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових(службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту)чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника -фактичного завдавала шкоди -у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК).

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі.

Відповідно дост.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом частини шостої цієї статті, вирок суду у кримінальній справи та рішення суду у цивільній справі, яке набрало законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно моральної шкоди потерпілому, а також наявність вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, встановлені судовими рішеннями, відповідно до ч.4ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Позивач, будучи власником автомобіля, яким керував відповідач і з вини якого сталася ДТП, виконав рішення суду, здійснив відшкодування завданих потерпілому збитків у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникло право регресної вимоги до відповідача, як до завдавача шкоди, на стягнення сплаченої потерпілому суми у розмірі 88 472,16 грн, відповідно до ст.134 КЗпП України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача в користь позивача суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (вул. Шкільна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , на користь Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (юридична адреса: вул. Шкільна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095, НОМЕР_4 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ) суму матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 88 472 гривні 16 копійок (вісімдесят вісім тисячі чотириста сімдесят дві гривні шістнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 , на користь Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (юридична адреса: вул. Шкільна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095, НОМЕР_4 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ) судовий збір в розмірі 2 684 гривні 00 копійок (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль-нуль копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стомат