Справа № 283/1645/24
Провадження №2/283/615/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

11 листопада 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН - ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-239605 у розмірі 189745,75 грн з яких: 82754,28 грн - строкове тіло, 19637,23 грн - прострочене тіло, строкові відсотки 17080,33 грн, прострочені відсотки 70273,91 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу. Розгляд справи просить проводити за наявними матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та АТ «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір № CL-239605. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконавла, внаслідок чого станом на дату цієї вимоги заборгованість за кредитним договором складає - 189745,75 грн з яких: 82754,28 грн. - строкове тіло, 19637,23 грн - прострочене тіло, строкові відсотки 17080,33 грн, прострочені відсотки 70273,91 грн.

08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «КРЕДОБАНК» на ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. Кредитор належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором складає 189745,75 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, згідно з наявним в матеріалах справи клопотанням просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подала.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «МАРИН - ФІНАНС» підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до АТ «КРЕДОБАНК», підписавши анкету-заяву № CL-239605 на отримання готівкового кредиту (а. с. 29 зв. - 30).

21.11.2019 між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір № CL-239605 на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Сума кредиту 110000,00 грн. Строк (термін) кредитування 60 місяців, терміном до 20 листопада 2024 року.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних.

Згідно з п. 4.4 кредитного договору загальні витрати позичальника по кредиту за цим договором становлять 126613,94 грн.

Пунктом 4.5 кредитного договору передбачена реальна річна процентна ставка у розмірі 41.19 % річних.

Загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 236613,94 грн. (п. 4.6).

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього.

08.02.2023 АТ «КРЕДОБАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» уклали договір факторингу про відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами (а.с. 17 зв.-18).

Згідно з додатком № 1 до Договору факторингу на виконання договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № CL-239605 у розмірі 189745,75 грн. (а. с. 17).

Згідно з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 30.01.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» повідомило ОСОБА_1 про нового кредитора та пропонувало негайно сплатити заборгованість за кредитним договором № CL-239605 у розмірі 189745,75 грн. (а. с. 20).

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договорі № CL-239605 у відповідача станом на 08.11.2023 наявна заборгованість в розмірі 189745,75 грн з яких: 82754,28 грн сума заборгованості за тілом кредиту (строкова), 19637,23 грн сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена), 17080,33 грн сума заборгованості за відсотками (строкова), 70273,91 грн сума заборгованості за відсотками (прострочена) (а. с. 38).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

В ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 21.11.2019 між АТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-239605, що не заперечується останньою.

АТ «КРЕДОБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором № CL-239605 від 21.11.2019 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими вона погодилась, що підтвердила своїм підписом.

Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй банком кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, а також договір факторингу, укладений між останнім та ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.

Отже, ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № CL-239605 від 21.11.2019.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушила умови кредитного договору № CL-239605 від 21.11.2019, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» є обґрунтованою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 189745,75 грн.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки.

Зокрема, частиною другою вказаної статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» адвокат Альховська І.Б. долучила до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 01/04/24 від 01.04.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» та адвокатом Альховською І.Б., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001330, ордер про надання правничої допомоги серії ВС № 1291074 від 01.06.2024 та акт наданих послуг №1 від 31.05.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 01.04.2024 № 01/04/24 на суму 6000 грн. (вивчення документів та підготовка позовної заяви).

Відповідачем не подано заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 6000,00 грн., а відповідач не довів неспівмірності цих витрат, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 12, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 512, 514, 526, 610, 612, 626, 628, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № CL-239605 від 21.11.2019 у розмірі 189745 (сто вісімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять ) гривень 75 копійок з яких: строкове тіло 82754,28 грн., прострочене тіло 19637,23 грн, строкові відсотки 17080,33 грн, прострочені відсотки 70273,91, грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 6000,00 (шість тисяч) гривень за надання професійно правничої допомоги.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС», адреса: вул. Академіка Лазаренка Є., 4, кабінет 4, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: О. М. Саланда