Справа № 463/633/23 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С. І.
Провадження № 22-ц/811/3790/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ЛКП «Господар» на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання послуг з управління будинком,-

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання послуг з управління будинком. Просив ухвалити рішення, яким, визнати недійним договір № 356 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , який був укладений 01.02.2022 між ЛКП «Господар» з однією сторони і ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з іншої сторони.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками інших двох квартир цього будинку, які від імені всіх співвласників підписали з відповідачем ЛКП «Господар» договір № 356 від 01.02.2022 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Проте, ні він, ні інші співвласники будинку не уповноважували ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на укладення від їх імені такого договору, а також його не повідомляли про проведення зборів співвласників, де б обговорювалось питання передачі будинку в управління ЛКП «Господар». В іншій цивільній справі до нього пред`явлено позов про стягнення заборгованості за надані на підставі цього договору житлово-комунальні послуги. Крім того, в додатку до договору загальна площа його квартири значно більша від фактичної, що впливає на збільшення ціни за оплату житлово-комунальних послуг. Тим самим, укладений договір порушує його права і тому просив визнати такий договір недійсним.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання послуг з управління будинком - задовольнити.

Визнано недійсним договір № 356 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , який був укладений 01.02.2022 між Львівським комунальним підприємством «Господар» з однією сторони і ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з іншої сторони.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Господар» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 357,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 357,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 357,86 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ЛКП «Господар».

В своїй апеляційній скарзі вважає, що при ухваленні рішення не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

Покликається на те, що послуги з управління будинком АДРЕСА_1 надаються відповідачем ЛКП «Господар» на підставі відповідного договору № 356 від 01.02.2022 року, який укладено між ним та іншими відповідачами, які, як зазначено в договорі, діють від імені співвласників на підставі протоколу зборів № 316 від 30.01.2022 року.

Згідно з додатком 1 до цього договору, в будинку загалом налічується 16 співвласників. Також, до матеріалів справи було долучено копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку № 316 від 30.01.2022 року, згідно якого участь в зборах приймало чотири особи співвласники квартир, яким належать квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 493,4 кв.м. При цьому, загальна кількість квартир в будинку 7 квартир, а загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень в будинку - 706,70 кв.м.

Вважає, що позивач оскаржує такий договір через наявний судовий процес у справі № 463/4293/22 про стягнення з нього заборгованості за оспорюваним договором, зловживаючи своїми матеріальними та процесуальними правами з метою зупинення провадження у такій справі, а також уникнення виконання фінансових зобов`язань.

Крім того, зазначає, що голосування на загальних зборах співвласників будинку відбувається з прив`язкою до площі, наявної у власності таких співвласників, а не до осіб співвласників, а тому ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проголосували саме тією площею, якою вони володіють.

Також вважає, що задоволення позову не призведе до поновлення Позивача в правах, адже ЛКП «Господар» надалі надаватиме послуги, оскільки зобов`язаний такі надавати відповідно до законодавства, якщо співвласники багатоквартирного будинку не оберуть іншого управителя на загальних зборах.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Від представника ЛКР «Господар» 23.02.2024 року надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоч була належним чином повідомлена про час та місце слухання справ, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не подавала.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 на заперечення апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним договору про надання послуг з управління будинком, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір не відповідає вимогам частини першої та другої статті 203 ЦК України, оскільки для його підписання у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було необхідного обсягу цивільної дієздатності..

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію відповідного свідоцтва.

Послуги з управління цим будинком надаються відповідачем ЛКП «Господар» на підставі відповідного договору № 356 від 01.02.2022 року, який укладено між ним та іншими відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які, як зазначено в договорі, діють від імені співвласників на підставі протоколу зборів № 316 від 30.01.2022 року.

Згідно з додатком 1 до цього договору, в будинку загалом налічується 16 співвласників.

Також, до матеріалів справи долучено копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку № 316 від 30.01.2022 року, згідно якого участь в зборах приймало чотири особи співвласники квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , яким належать квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 493,4 кв.м. При цьому, загальна кількість квартир в будинку 7 квартир, а загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень в будинку - 706,70 кв.м.

За визначення управителем ЛКП «Господар» збори проголосували одноголосно, тобто 69,8 відсотків від загальної кількості співвласників.

Згідно з ч. ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір № 356 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , який був укладений 01.02.2022 між Львівським комунальним підприємством «Господар» з однією сторони і ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з іншої сторони. Тому, співвідповідачами у справі повинні бути в тому числі співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Проте, ОСОБА_1 позовних вимог до співвласників багатоквартирного будинку, від імені яких укладено договір, який оспорюється, не пред`явив, клопотань про їх залучення до участі у справі як співвідповідачів не заявляв.

Крім того, непропорційно визнавати недійсним увесь договір, в якому є багато взаємних прав та обов`язків як ЛКП «Господар», так і співвласників будинку, які бажають користуватися послугами ЛКП, за наявності підстав договір слід визнавати недійсним лише в частині інтересів позивача, а не в цілому.

Враховуючи те, що співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , до участі у цій справі як співвідповідачі не залучені, а заяв чи клопотань про залучення останніх ОСОБА_1 не заявляв, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників.

Відмова у задоволенні позовних вимог з зазначених підстав не позбавляє позивача права ще раз звернутися до суду із своїми вимогами, але вже до належних відповідачів.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційним судом відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , тому до стягнення з нього на користь Львівського комунального підприємства «Господар» підлягає судовий збір, сплачений ними за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 1610, 37 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 6, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ЛКП «Господар» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 29 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання послуг з управління будинком відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Львівського комунального підприємства «Господар» 1610, 37 гривень сплаченого судового за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07.03.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.