П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Київ

Справа № 759/5914/22

Провадження № 22-ц/824/9328/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредо», поданою адвокатом Ляпкало Аллою Іванівною, на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредо» про захист прав споживачів, про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 13 грудня 2007 року між нею та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 2709/1207/88-538 про надання кредитної лінії на суму 250 000 доларів США.

В той же день, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між майновим поручителем позивача ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк» був укладений іпотечний договір № 2709/1207/88-538-Z-1, на умовах якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому первісний кредитор відступив право вимоги по кредитному договору ПАТ «ДельтаБанк», а ПАТ «ДельтаБанк» передало право вимоги по кредитному договору ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо».

Починаючи з моменту укладення кредитного договору по день подання позову позивач намагалася належним чином виконувати умови кредитного договору. В період з 2007 року по день подання позову, ОСОБА_1 було сплачено банку близько 292 728,55 дол. США, з них на погашення тіла пішло 187 259,00 дол. США, на погашення відсотків - 105 469,55 дол. США.

Вказувала, що 13 квітня 2021 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ, який вступив в силу 23 квітня 2021 року. Відповідно до цього Закону позичальник отримала право на проведення реструктуризації кредиту в іноземній валюті.

22 липня 2021 року позивач відповідно до Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за № 1381-ІХ направила відповідачу заяву про проведення реструктуризації. Відповідач отримав вказаний лист, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання відправлення від 29 липня 2021 року. Проте позивач відповіді не отримала, реструктуризації не було проведено.

На підставі вище наведеного, позивач просила зобов`язати відповідача виконати реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №2709/1207/88-538 від 13.12.2007 р., з ОСОБА_1 , у відповідності до положень п. 7 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредо» про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором в іноземній валюті, - задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Кредо» провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №2709/1207/88-538 від 13.12.2007 р., укладеним з ОСОБА_1 в порядку, передбаченим пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», встановивши за результатами проведення реструктуризації на позичальника ОСОБА_1 вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором щодо сплати кредиту в розмірі суми боргу, що встановлена в порядку абз. 10) пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредо» в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду, 07 березня 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвокат Ляпкало А.І. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування скарги зазначив, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи.

Вказувала, що відповідач не мав обов`язку проводити реструктуризацію, адже позивач не надав повної інформації щодо майнового стану членів сім`ї та майнового поручителя в заяві про реструктуризацію від 21.07.2021, а листи відповідача про надання додаткової, деталізованої інформації позивач не отримала, а тому вказана обставина підтверджує, що квартира АДРЕСА_2 не є постійним місцем проживання позивача та членів її сім`ї , що свідчить про наявність іншого житла, яке приховує позивач та відсутності умови для проведення реструктуризації на яку посилається позивач.

Зазначає, що наявні в матеріалах справи інформаційні довідки № 266978712 від 22.07.2021 року та № 266966363 від 22.07.2021 року не є достовірними доказами у розумінні ст. 79 ЦПК України та не є належними доказами з урахуванням ст. 77 ЦПК України, оскільки на підставі вищевказаних довідок неможливо встановити розширену інформацію щодо членів сім`ї позивача та майнового поручителя щодо належного їм майна, адже якщо у позивача чи іпотекодавця наявне інше майно, то підстав для проведення реструктуризації відсутні.

Звертає увагу, судом першої інстанції не було взято до уваги обставин майнового стану поручителя та можливе ним навмисне погіршення майнового стану.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та рішення суду залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду повідомлялися належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи, в якій він просить проводити розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку.

Колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судове засідання у справі призначено на 15 травня 2024 року на 16 годину 45 хвилин.

15 травня 2024 року о.15 годині 19 хвилин, тобто в день судового засідання, на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч, 2 ст. 212 ЦПК України, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. З ст. 212 ЦПК України, учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно ч. 6 ст. 212 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Апеляційний суд звертає увагу, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Положення ст. 212 ЦПК України не передбачають обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

В порушення ч. 2 ст. 212 ЦПК України, заявником не надано доказів надсилання копії заяви іншим учасникам справи. Крім цього, така заява подана до суду пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Ураховуючи наведене клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О. про проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали та рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 13.12.2007 р. між позивачем, ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Кредо», було укладено кредитний договір №2709/1207/88-538 про надання кредитної лінії на суму 250 000,00 дол. США під іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же день, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між майновим поручителем позивача ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк» був укладений Іпотечний договір №2709/1207/88-538-Z-1, на умовах якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, споживчий кредитний договір був укладений в іноземній валюті під заставу житлової нерухомості.

25.05.2012 р. між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого новим кредитором за кредитним договором №2709/1207/88-538 та іпотечним договором №2709/1207/88-538-Z-1 є ПАТ «Дельта Банк».

27.07.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Кредо» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новим кредитором за кредитним договором №2709/1207/88-538 та іпотечним договором №2709/1207/88-538-Z-1 є ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Кредо».

Як зазначив позивач, в період з 2007 р. по 2022р. ОСОБА_1 було сплачено банку близько 292 728,55 дол. США, з них на погашення тіла пішло 187 259, 00 дол. США, на погашення відсотків - 105 469,55 дол. США.

ТОВ «ФК «Інвест Кредо» не було надано на вимогу позивача детальну виписку платежів по кредиту.

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (надалі «Закон № 1381-IX»)

Закон N 1381-IX передбачає проведення реструктуризації боргів за кредитами в іноземній валюті, перерахування усіх грошових зобов`язань у гривневий еквівалент та списання неустойки за цими кредитними угодами за наступних умов:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі: наявності будь-якого непогашеного грошового зобов`язання перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території);

3) Заява про реструктуризацію подається кредитору позичальником особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

На позичальника покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором:

сплачувати суму заборгованості рівними частинами щомісяця протягом 10 років, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку;

сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує реструктуризації;

сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт.

Надалі розмір процентів за користування кредитом змінюється через кожен календарний рік та встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеному на один процентний пункт, сплатити пеню за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого абзацами другим - четвертим цього підпункту, починаючи з дев`яностого дня після дня проведення реструктуризації, у розмірі половини облікової ставки НБУ;

оплачувати здійснення страхування, якщо такий обов`язок передбачений договором або договором іпотеки.

Погашена до дня проведення реструктуризації сума неустойки, крім суми неустойки, погашеної шляхом прощення, зараховується як погашення існуючого непогашеного залишку суми кредиту (в першу чергу) та заборгованості із сплати процентів (у другу чергу).

Кредитор звільняєтеся від обов`язку проводити реструктуризацію, якщо позичальник пропустив строки для подання заяви і підстави пропуску не визнані поважними; позичальник не надав усіх необхідних документів.

Кредитор має право відмовити у проведенні реструктуризації, якщо надана позичальником інформація у заяві не відповідає дійсності, що підтверджено судом або офіційними документами, виданими уповноваженими органами влади.

Днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

22.07.2021 р., тобто в межах строків, визначених законом, з метою реструктуризації кредиту, на адресу ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Кредо» позичальником було направлено заяву про проведення реструктуризації, з доданими документами, шляхом направлення заяви про проведення реструктуризації рекомендованим листом з описом через ДП «Укрпошта».

29.07.2021 р. конверт з заявою та усіма додатками був отриманий ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Кредо», що підтверджується відповідною накладною №431, з описом вкладення та роздруківкою з сайту Укрпошти.

Доказів надання відповіді на заяву та проведення реструктуризації до суду не надано.

Предметом спору, що розглянутий судом у цій справі є зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором за її заявою від 22 липня 2021 року відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» з посиланням на незаконну бездіяльність відповідача, який не надав відповіді на заяву позивача про реструктуризацію.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX).

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків, встановлених цим підпунктом, наявності таких у цій справі судом не встановлено.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Таким чином, відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Абзац підпункту 3 пункту Закону України «Про споживче кредитування» встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію і не обмежує його права на звернення із такою заявою у тримісячний термін з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач посилався на те, що ОСОБА_1 не виконала вимогу абз. 8 пп. 4 пункту 7 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» щодо надання розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власностіна нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця, а тому підстави для проведення реструктуризації кредиту відсутні.

Судом встановлено, що виконання зобов`язань за кредитним договором №2709/1207/88-538 від 13 грудня 2007 року було забезпечено предметом іпотеки у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 22 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслала на юридичну адресу ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» рекомендованим листом з повідомленням про вручення заяву про проведення реструктуризації кредиту, наданого в іноземній валюті, до якої додала Додатки (10 документів), зокрема: паспорт, іпн позичальника ОСОБА_1 , довідка про доходи ОСОБА_1 , паспорт, іпн на майнового поручителя ОСОБА_2 , довідку про зареєстрованих осіб за місцем предмета іпотеки, виписку з реєстру права власності на позичальника ОСОБА_1 , виписку з реєстру права власності на майнового поручителя ОСОБА_2 , виписку з реєстру права власності на позичальника ОСОБА_3 , виписку з реєстру права власності на позичальника ОСОБА_4 , виписку з реєстру права власності на позичальника ОСОБА_5 .. Відповідач отримав заяву разом із Додатками 29 липня 2021 року про що свідчить відмітка працівників пошти про вручення адресату поштового відправлення.

Обсяг поштового вкладення знайшов підтвердження оглянутого судом апеляційної інстанції описом вкладення до рекомендованого листа.

Тобто заява ОСОБА_1 про реструктуризацію подана в межах трьох місяців з дня набрання чинності пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а у вказаному листі вказано усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідач не заперечував факту отримання заяви позивача про проведення реструктуризації кредиту, наданого в іноземній валюті та в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі не заперечував того, що станом на день подання позову прострочена заборгованість за кредитним договором була відсутня, проте станом на день подання заяви про реструктуризацію перед кредитором було наявне прострочене грошове зобов`язання.

З огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд визнав вказані обставини встановленими.

Доказів наявності у власності ОСОБА_1 (позичальника за кредитними договором) або у ОСОБА_2 (майнового поручителя) іншого житлового нерухомого майна, крім квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана в іпотеку кредитору, до суду не надано.

У матеріалах справи відсутні докази наявності на дату підписання заяви про реструктуризацію у власності позивача або майнового поручителя об`єктів нерухомого майна, віднесених до об`єктів житлового фонду.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Не здійснюється відповідно до цього пункту реструктуризація зобов`язань за договорами, усі зобов`язання за якими до дня набрання чинності цим пунктом реструктуризовано, за умови вираження усіх грошових зобов`язань виключно у грошовій одиниці України (гривні) без визначення грошового еквівалента будь-якого із зобов`язань в іноземній валюті (абзац 11 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.

Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі 274/6004/21 (провадження 61-4935св22).

Встановивши, що:

- станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня;

- станом на 23 квітня 2021 року (дата набрання чинності Закону № 1381-IX) перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання;

- виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки за договором іпотеки № 2709/1207/88-538, за яким іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зобов`язання, передбачені кредитним договором від 13 грудня 2007 року № 2709/1207/88-538 укладеним між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», підлягають обов`язковій реструктуризації.

Доводи апеляційної скарги про те, що у разі ненадання позичальником розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації, не можуть бути прийнятті колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів.

Враховуючи принцип розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, відмовивши у проведенні реструктуризації з підстав неподання необхідних документів - доказу на підтвердження реальної площі будинку, який знаходиться на земельній ділянці, не обґрунтував свою відмову та не вказав, яких саме документів не було додано позивачем.

Отже, фактична відмова відповідача позивачу у проведенні реструктуризації з означених підстав є протиправною, а тому за заявленим способом захисту підлягають поновленню права позивача шляхом зобов`язання вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію відповідно до закону.

Інші твердження представника відповідача стосовно законності його дій не заслуговують на увагу, оскільки ним не спростовано доводів позивача про наявність підстав для реструктуризації боргу позивача.

За таких обставин, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що зобов`язання позивача за кредитним договором № 2709/1207/88-538 від 13 грудня 2007 року, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого був ПАТ «ДельтаБанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія Інвес-Кредо» відповідають зазначеним у пункті 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям та підлягають реструктуризації.

При цьому, апелянт ТОВ «Фінансова компанія Інвес-Кредо» не надав до суду доказів на спростування доводів заявника щодо наявності передбачених Законом підстав для проведення реструктуризації.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна