Справа № 740/1595/24
Провадження № 2-н/740/379/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Рощиною Марією Олексіївною, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

установив:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вищевказана заява про видачу судового наказу, в якій, зокрема, зазначено, що оскільки боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , то згідно зі ст. 160 ЦПК України справа підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області.

Перевіривши заяву, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 3-1 Розділу XІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. На сьогодні продовжено строк дії воєнного стану.

Отже, на цей час місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX.

Як убачається із заяви про видачу судового наказу, місце проживання боржника ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідно до раніше визначеного адміністративно-територіального устрою с. Браниця знаходиться в межах колишнього Бобровицького району Чернігівської області, а тому знаходиться в межах територіальної юрисдикції Бобровицького районного суду Чернігівської області.

Зважаючи на те, що останнє відоме зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2 знаходиться не у м. Ніжині чи Ніжинському районі Чернігівської області, справа за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу не підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

При цьому слід звернути увагу на те, що постановити ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю згідно ч. 8 ст. 165 ЦПК України суд вправі лише у випадку, коли боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Матеріали заяви не містять доказів, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем.

За таких обставин, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 30, 162, 165, 167, 263, 352-355 ЦПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. М. Шевченко