ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1105/24 Справа № 212/3863/23 Суддя у 1-й інстанції - Ведяшкіна Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони:

позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Ведяшкіною Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №450357856 від 08.06.2021 року, у розмірі 27 442,50 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7 500 грн., сума заборгованості за відсотками 19 942,50 грн.; за Кредитним договором №/445288 від 08.07.2021 року, в розмірі 8 000 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 2 000 грн., сума заборгованості за відсотками 6 000 грн., а всього 35 442,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №450357856.

20.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ( відступає) ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і боржниками.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №/445288.

19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ( відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» « Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і боржниками.

Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №450357856 від 08.06.2021 року у розмірі 27 442,50 грн. (з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками); за Кредитним договором №/445288 від 08.07.2021 року в розмірі 8000 грн. (з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками), а всього 35 442 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок дві) гривні 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів суму судового збору у розмірі 2684 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленого з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, просить його скасувати та стягнути з позивача на його користь сплачений за подачу апеляційної скарги судовий збір.

При цьому, скаржник зазначає, що надані позивачем докази не відповідають вимогам ЦПК України щодо подання електронних доказів. Вказує, що з паперової копії електронного договору неможливо встановити факт підписання договору, як і неможливо встановити дотримання Закону України «Про електронну комерцію» щодо послідовності акцептування цих видів договорів та факт індивідуалізації особи, яка начебто підписала договори. Фото не може вважатися доказом отримання послідовності акцептування. Відсутність в матеріалах справи первинних документів робить неможливим встановити факт додержання умов договору, а саме надання кредитних коштів. Вказує, що нарахована позивачем сума не відповідає вимогам закону, доказам та наданим кредитним договорам. Зазначає, що судом не враховано норму про те, що кредитні договори діють до повного їх виконання. Наголошує на тому, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача.

Відповідач зазначає, що позивач у відповіді на відзив та клопотанні від 03 жовтня 2023 року надав суду нові докази та не обґрунтував на вимоги ЦПК України неможливості їх подання у встановлений законом строк.

Повідомляє суд, що він не надавав жодної відповіді про прийняття електронного договору, не проходив ідентифікацію в інформаційно-комунікаційних системах кредитодавця, не отримував вчинення електронного правочину ні у формі електронного документа, ні у будь-якій іншій формі, не обмінювався електронними повідомленнями, що свідчить про нікчемність такого договору.

Звертає увагу на те, що надані позивачем копії розрахунків суми заборгованості є односторонніми арифметичними розрахунками стягуваних сум, які відповідно повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) і не можуть свідчити про факт передачі грошей. Вказує, що платіжне доручення, надане позивачем також не відповідає вимогам щодо первинного документу, так як не містить відповідних реквізитів. Зазначає, що надані позивачем докази не є первинними документами і не можуть слугувати доказами отримання чи користування кредитами. Твердження про неможливість володіти первинними документами необґрунтоване, так як позивач не був позбавлений можливості вимагати такі документи у первісного кредитора. Більш того, інформаційна довідка та детальний розрахунок були щодо кредитного договору №/445288, а платіжне доручення щодо договору №450357856. Вказує, що двозначні норми кредитного договору щодо продовження строку дії договору повинні тлумачитись на користь відповідача. Вважає правильним наданий суду розрахунок заборгованості, який був помилково відхилений судом першої інстанції. Вказує, що кредитний договір №450357856 був підписаний 08 червня 2021 року, а значить 08 липня 2021 року строк дії договору був закінчений, тому кредитодавець не вправі нараховувати відсотки за користування кредитом. Загальна сума помилково нарахованих процентів за два кредитні договори складає 28 398,50 грн. Вказує, що відсотки нараховані відповідачу перевищують більше ніж в два рази суму грошових коштів, які, як зазначає позивач, отримав відповідач ОСОБА_1 , що вже є підставою для зменшення боргу. Зазначає, що з наданих позивачем договорів факторингу взагалі неможливо встановити, що саме право вимоги на кредитні зобов`язання відповідача були передані позивачу, тому вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що у останнього є право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ЄАПБ», просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як законне і належним чином обґрунтоване без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи, 08.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №450357856 (а.с. 6-8). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.

Відповідно п.п.1.1. Кредитного договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 7500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику; відповідно до п. 1.3. кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 2000 грн. одразу після укладання Договору; відповідно до п. 1.7. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальникові; відповідно до п. 1.9. за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом; відповідно до п. 1.14.1 орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою складає 2714,00 грн.; відповідно до п. 1.9.3 у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовується з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,5 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним ( а.с.6-8).

20.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ( відступає) ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і боржниками (а.с. 10-11). Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.12-13).

08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №/445288 (а.с.18). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.

Відповідно до п. 1.1. Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором; відповідно до п. 1.2. кредит надається строком на 30 днів, тобто до 06.08.2021 року; відповідно до п. 1.3. за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу; відповідно до п. 2.3. обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів а поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (а.с.18).

19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №19042022-Г у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ( відступає) ТОВ «ФК« Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» « Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і боржниками (а.с.21-22). Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.24-25).

Як встановлено судом першої інстанції, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов`язань, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував, внаслідок чого: має заборгованість:

- за Кредитним договором № від 08.06.2021 року в розмірі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за Кредитним договором №/445288 від 08.07.2021 року в розмірі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» виходив з доведеності належними та допустимими доказами факту укладення ОСОБА_1 зазначених договорів, факту перерахування на рахунок відповідача Кредитодавцями, кредитних коштів, які не були повернуті відповідачем у строки визначені в Договорах, відповідно до яких у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, передбачено продовження нарахування, встановлених договором процентів до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами сторони відповідача викладеними в апеляційній скарзі, оскільки вини були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено в оскаржуваному судовому рішенні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним положенням закону в повній мірі відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно положень ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно змісту ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довеститі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимогабо заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 08.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №450357856, який підписано електронним підписом позичальника. (а.с. 6-8).

Окрім того, суд встановив, що 08.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №/445288, який також підписано електронним підписом позичальника.

Також суд перевірив та встановив, що 20.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступило) ТОВ « ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і боржниками.

Реєстром прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також суд встановив, що 19.04.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК» « Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між ТОВ «ГОУФІНГОУ» і боржниками.

Реєстром боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Отже, надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так і їх сукупність належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 дійсно отримав кредит у Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та інший кредит у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», обидва кретні договори були укладені в електронній формі та підписані позичальником ОСОБА_1 електронним цифровим підписом. В подальшому між позивачем по справі ТОВ «ФК «ЄАПБ» та первісними кредиторами відповідача були укладені договори факторингу, за якими позивач набув права вимоги до відповідача за укладеними кредитними договорами.

Суд першої інстанції перевірив та встановив, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував, внаслідок чого: має заборгованість: за Кредитним договором № від 08.06.2021 року в розмірі 27 442,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 942,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором №/445288 від 08.07.2021 року в розмірі 8000 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи судом, ОСОБА_1 не погасив наявну заборгованість за вищевказаними кредитними договорами, тим самим порушив їх умови.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність позивачем належними та допустимими доказами факту укладання ОСОБА_1 зазначених кредитних договорів, факт перерахування кредитодавцями на рахунок відповідача, кредитних коштів, які не були повернуті відповідачем у строки визначені в Договорах, відповідно до яких у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, передбачено продовження нарахування, встановлених договором процентів до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно.

Твердження відповідача про нікчемність наведених Кредитних договорів у зв`язку з відсутністю доказів їх укладання ОСОБА_1 , суд першої інстанції визнав безпідставними, оскільки, як правильно зазначив суд таке твердження спростовано наданими позивачем належними та допустимими доказами.

Наведений відповідачем у відзиві розрахунок заборгованості, суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки такий розрахунок мав би місце в разі належного виконання відповідачем умов укладених ним кредитних Договорів, а як встановлено судом, та не спростовано відповідачем, заборгованість за зазначеними вище Договорами відповідачем погашена не була, тому суд першої інстанції погодився з позицією позивача про продовження нарахування визначених Договорами процентів в наведений позивачем період.

Доводи відповідача про недоведеність укладання Договорів Факторінгу також були предметом розгляду судом першої інстанції, які суд визнав безпідставними, з огляду відсутності в матеріалах справи доказів визнання цих Договорів недійсними.

Окрім того, доводи відповідача про недопустимість доказів, наданих позивачем до відповіді на відзив, місцевий суд визнав безпідставними, оскільки такі докази були надані суду позивачем на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: