Провадження № 6/0182/216/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22.05.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме заміни стягувача ТОВ ФК «Довіра та гарантія» у зв`язку із переходом до останнього прав кредитора до ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що що 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу №GL2N79277292_ПВ Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №762434/ФЛ.

14 квітня 2022 року між ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №1404ДФВ, згідно якого ТОВ ФК «Довіра та гарантія» відступило, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Договором кредиту №762434/ФЛ.

Тому, у зв`язку з вищевикладеним та на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» представник заявника змушений звернутися до суду та просить замінити стягувача з ТОВ ФК «Довіра та гарантія» на ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у зв`язку із переходом до останнього прав кредитора до ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, доводи викладені в заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 14 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 1404ДФВ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» належні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги за основними договорами, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло права вимоги до боржників, вказаними у додатку № 1 до договору, а новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти в сумі 330000 грн. (п. 4 договору).

В матеріалах справи також наявний витяг з Реєстру боржників до договору № 1404ДФВ про відступлення прав вимоги від 14 квітня 2022 року щодо боржника ОСОБА_1 .

Частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно із ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 513ЦК України правочин щодо заміни кредиторау зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч.1ст. 220ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Вимогами частини 1 статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до матеріалів справи судом вбачається, що 05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір №GL2N79278_ПВ купівлі-продажу майнових прав про відступлення прав вимоги за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №762434/ФЛ, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровим номером № 547, 548, а наданий до матеріалів справи договір про відступлення прав вимоги № 1404ДФВ від 14 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс» нотаріально не посвідчений, що свідчить про його нікчемність.

Крім того, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 330 000 грн. (без ПДВ), але будь-яких доказів, які в свідчили про сплату коштів на рахунок первісного кредитора, в порядку та на умовах, передбачених договором про відступлення права вимоги № 1404ДФВ від 14 квітня 2022 року заявником надано не було.

Також відсутні будь-які відомості про стан виконання рішення у справі №182/10764/13-ц.

При цьому, наданий заявником витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 1404ДФВ від 14 квітня 2022 року не можна вважати належним доказом переходу права вимоги через його неналежне засвідчення заявником.

Дослідивши надані заявником у своїй заяві обґрунтування та докази на їх підтвердження, суд зазначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, зі змісту заяви та доданих до неї додатків неможливо встановити факт відступлення права вимоги та враховуючи, що заявником ТОВ «Діджи Фінанс» не надано суду належних та достатніх доказів, які доводять наявність у ТОВ «Діджи Фінанс» статусу стягувача за кредитним договором №762434/ФЛ, у суду відсутні підстави для заміни стягувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у цивільній справі №182/10764/13-ц.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну стягувача у виконавчих листах слід відмовити.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 353, 354, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 , про заміну стягувача його правонаступником відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О. В. Рунчева