ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/352/24 Справа № 211/4141/23 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко М.Н. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

про відмову у відводі

17 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Остапенко В.О., розглянувши заяву заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Корчистої О.І., у справі № 211/4141/23 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії російської федерації,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року, у частині позовних вимог ОСОБА_1 до російської федерації про визнання дій російської федерації геноцидом Українського народу, провадження у справі закрито на підставі статті 255 частини 1 ЦПК України.

Прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання про апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 лютого 2024 року визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Бондар Я.М., суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. від 25 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху для подачі клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали суду першої інстанції із наведенням інших поважних причин пропуску строку.

15 травня 2024 до суду апеляційної інстанції від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

Заява про відвід судді Бондар Я.М. мотивована незгодою представника позивача з ухвалою від 25 квітня 2024 року, якою його апеляційну скаргу залишено без руху, яку він вважає незаконною.

Заява про відвід судді Корчистої О.І. мотивована тим суддя має статус адвоката та до сих пір обліковується в Реєстрі адвокатів України хоча з зупиненими повноваженнями та має членство в професійній організації «Національної асоціації адвокатів», що виключає можливість здійснювати правосуддя в якості судді.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2024 року для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Дніпровського апеляційного суду Остапенко В.О.

Розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., Корчистої О.І., апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першоюстатті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За частинами 7, 8 статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши доводи заявленого відводу суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., Корчистої О.І. апеляційний суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки наведені у ньому мотиви не можуть бути підставою для відводу відповідно до вимог статей 36, 37 ЦПК України.

Як на підставу для відводу судді Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. заявник посилається на незаконність ухвали від 25 квітня 2024 року, якою його апеляційну скаргу залишено без руху.

Підстави для відводу судді встановлені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема було порушено порядок визначення судді для розгляду справи чи є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній викладено незгоду із процесуальним рішенням, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М.

Таким чином, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості судді.

Тобто, посилання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на порушення суддею Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. норм процесуального права при розгляді його апеляційної скарги у цивільній справі № 211/4141/23, не може бути підставою для відводу.

Як на підставу для відводу судді Дніпровського апеляційного судуКорчистої О.І. представник позивача посилається на те, що суддя має статус адвоката та до сих пір обліковується в Реєстрі адвокатів України хоча з зупиненими повноваженнями та має членство в професійній організації «Національної асоціації адвокатів», що виключає можливість здійснювати правосуддя в якості судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст заяви представника позивача про відвід судді судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Корчистої О.І. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Корчистої О.І., апеляційний суд вважає, що заявником не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості цієї судді у розгляді цієї справи, які б викликали сумніви в її об`єктивності та неупередженості, а наявність у судді Дніпровського апеляційного суду Корчистої О.І. статусу адвоката з зупиненими повноваженнями не впливає на можливість судді Дніпровського апеляційного суду Корчистої О.І. здійснювати правосуддя в якості судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Таким чином, заявником не наведено жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Корчистої О.І. у цивільній справі № 211/4141/23.

За нормами статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, проте, на підтвердження вказаних обставин, заявником не наведено об`єктивних причин щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи, а також не наведено дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді відповідної справи.

За таких обставин, слід дійти висновку, що із заяви про відвід не вбачається наявності обставин, які могли бути підставою для відводу у розумінні норм ст.36 ЦПК України.

На підставі викладеного вище, заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у цивільній справі № 211/4141/23 є необґрунтованою та з урахуванням, встановленої заборони втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. та Корчистої О.І., у справі № 211/4141/23 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії російської федерації - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.О.Остапенко