Провадження № 2/369/3288/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 369/21157/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Заповіту на своє майно мати не залишила. Позивач як спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 і отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно.

Крім того, до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшла 1/3 частина будинку АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_4 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будинок за вказаною адресою належав спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 19.11.1985 року (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.1985 року (1/2 частина). Право власності ОСОБА_5 на цей будинок зареєстроване БТІ Києво-Святошинського району 10.01.1998 року, реєстровий номер 242, на підставі свідоцтва про право власності.

Крім ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді 1/3 частини вказаного будинку кожен прийняли ОСОБА_6 , після смерті якого цю частку успадкувала відповідачка у справі ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , після смерті якого цю частку успадкував ОСОБА_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.07.2019 року за ОСОБА_2 визнане право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 . Також рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.10.2021 року право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 визнане за ОСОБА_3 .

Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Макарчук Г.І. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , так як відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

Вказує, що свідоцтво про народження ОСОБА_4 відсутнє, було втрачене і за життя мати не відновила. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про реєстрацію народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлені. Зазначає, що від встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_9 , залежить її право на спадкування.

Просить суд встановити факт родинних відносин та визнати за нею права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

У судове засідання 13.05.2024 року позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають у повному обсязі та проти його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України у разі наявності спору про право встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження.

Згідно ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Макарчуком Г.І. заведена спадкова справа №46/2021.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області заведена спадкова справа №398 за 1997 рік.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Макарчука Г.І. копію спадкової справи № 46/2021 до майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувано з Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Київської області (після перейменування Боярська державна нотаріальна контора) копію спадкової справи № 398/1997 до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із матеріалів спадкової справи №46/2021 вбачається, що ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №154/02-31 від 26.10.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , так як відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а також правовстановлюючі документи на будинок суперечать один одному.

В матеріалах спадкової справи № 398 за 1997 рік містяться заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.07.2019 року за ОСОБА_2 визнане право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер11 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.10.2021 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 відомості про реєстрацію народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлені.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 09 лютого 1969 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_12 , зареєстрований виконавчим комітетом Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №4.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 є: батько ОСОБА_12 , мати ОСОБА_4 .

Згідно запису в розділі ІІІ будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_2 , у цьому будинку прописані: 1. ОСОБА_13 , 1927 року народження - 19.12.1957 року; 2. ОСОБА_5 , 1920 року народження - 25.09.1951 року; 3. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Мироцьке - 16.04.1966 року; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - 14.02.1969 року.

У відповідності з ст.ст. 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

У випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 5 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи обґрунтованість позовних вимог та визнання їх відповідачами в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, ч.1 ст.328, ст.ст.1216, 1218, ч.1 ст.1261, ст.ст.1268, 1296 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 42, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, яким визнати, що ОСОБА_5 , 1920 року народження, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 20.05.2024 року.

Суддя А.В. Янченко