СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8448/24

пр. № 2/759/3365/24

19 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк

« Приватбанк» (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківсьх послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від. 19.03.2010 року, ОСОБА_3 користувався кредитними коштами проте своєчасно борг не погасив і має заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивачем 26.09.2023 року була отримана відповідь від приватного нотаріуса Бондаренко Г.О., що спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.09.2023 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, проте борг відповідачі не сплатили.Просить позов задовольнити.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

24 червня 2024 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час повідомлялися належним чином.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що 19.03.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з Договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з сайту www.privatbank.ua. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.соm.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank. соm.ua

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердив факт отримання загальної інформації про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_3 старт карткового рахунку за кредитним договором по картці відбувся 13.03.2010 року. У період з 13.10.2010 року по 30.08.2022 року кредитний ліміт неодноразово змінювався.

ОСОБА_3 користувався кредитними коштами за вказаним кредитним договором, що підтверджується відомостями, які містяться у виписці за кредитним договором.

Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_3 порушував зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно з Розрахунками заборгованості за договором №б/н від 19.03.2010 року станом на 31.10.2015 року ОСОБА_3 має заборгованість.

Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості суду не надано, свій розрахунок не наведений. Тобто, відповідачі не спростували докази, надані банком щодо цього факту.

Відповідно до копії запису акту про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Вроцлав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 12/2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Бондаренко Г.О.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно із ст.11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч.2 п.1).

Відповідно до ст.202ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1).

Згідно з вимогами ч. 4 ст.203 цього Кодексу правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом ст.204ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 19.03.2010 року підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ « ПриватБанк».

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, то позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З розрахунку заборгованості, який доданий до позовної заяви, виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19.03.2010 року, але несвоєчасно погашав заборгованість, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Оскільки після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства, є відповідачами по даній справі та відповідно до них перейшло право вимоги по боргах померлого в межах вартості спадкового майна.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривень, а тому з відповідачів на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 526,530, 629, 634, 1054,1056, 1216, 1281 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.03.2010 у розмірі 30 905,46 грн. (тридцять тисяч дев`ятсот п`ять гривень, 46 копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 , (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» 1 514,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень, 00 копійок) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» 1 514,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень, 00 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко