печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Головного управління ДПС у Чернігівській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю; особа, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , банк, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Головне управління ДПС у місті Києві (далі - Управління) звернулося до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, щодо ФОП ОСОБА_1 , а саме: інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2022 на розрахункових рахунку № НОМЕР_1 B AT «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, MЦO 305299 із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з-метою використання при проведенні перевірки.

В обґрунтування заяви Управління посилалось на те, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській обл. згідно планy-гpaфiку проведення документальних перевірок фізичних осіб-підприємців на 2023 рік проведення планової виїзної перевірки за період, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2022 року було включено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 для проведення планової виїзної перевірки за період з 01 січня 2017 року по 20 грудня 2023 року, з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 20 грудня 2023 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 20 грудня 2023 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 жовтня 2021 року по 20.12.2023 року та іншого законодавства за відповідний період. Відповідно до письмового повідомлення від 08 грудня 2023 року № 89/ж4/25-01-24-04-04, яке направлено ОСОБА_2 та наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08 грудня 2023 року №2280-7, проведення планової документальної виїзної перевірки призначено з 20 грудня 2023 року. Вищевказане повідомлення було належним чином вручене відповідно до положень ст. 42 ПК України.

На підставі зазначеного наказу № 2280-п та направлень на перевірку № 4461/2K, № 4462/X3/25-01-24-05, №4463/2K3/25-01-24-05, №4464/K3/25-01-24-05 від 20 грудня 2023 року, виданих ГУ ДПС у Чернігівській області, та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців на 2023 рік було здійснено вихід 20 грудня 2023 року за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , тa місцем здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_2 .

B результаті здійсненого виходу встановлено, що ФОП ОСОБА_3 за податковою адресою (місцем реєстрації) та місцем провадження підприємницької діяльності відсутній, через що було складено акт (№ 766/Ж6/25-01-24-05/ від 21 грудня 202poку) про неможливість розпочати документальну планову виїзну перевірку ЦОП ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням.

Управління до оперативного підрозділу Головного управління НП у Чернігівській області направлено запит на встановлення місце знаходження, відповідь від оперативного підрозділу не надходила.

Таким чином, ГУ ДПС у Чернігівській області позбавлено можливості провести планову документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 .

На офіційному сайті Державної податкової служби України розміщено план-графiк проведення документальних перевірок фізичних осіб-підприємців на 2023 рік, де включено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 для проведення плано-виїзної перевірки.

Заявник зазначає, що з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у направленні заяви до суду для отримання рішення про надання банківськими установами інформації.

Ухвалою судді від 09 травня 2024 року в справі відкрито провадження.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного.

Судом установлено, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській обл. згідно планy-гpaфiку проведення документальних перевірок фізичних осіб-підприємців на 2023 рік проведення планової виїзної перевірки за період, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2022 року було включено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 для проведення планової виїзної перевірки за період з 01 січня 2017 року по 20 грудня 2023 року, з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 20 грудня 2023 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 20 грудня 2023 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 жовтня 2021 року по 20.12.2023 року та іншого законодавства за відповідний період. Відповідно до письмового повідомлення від 08 грудня 2023 року № 89/ж4/25-01-24-04-04, яке направлено ОСОБА_2 та наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 08 грудня 2023 року №2280-7, проведення планової документальної виїзної перевірки призначено з 20 грудня 2023 року. Вищевказане повідомлення було належним чином вручене відповідно до положень ст. 42 ПК України.

На підставі зазначеного наказу № 2280-п та направлень на перевірку № 4461/2K, № 4462/X3/25-01-24-05, №4463/2K3/25-01-24-05, №4464/K3/25-01-24-05 від 20 грудня 2023 року, виданих ГУ ДПС у Чернігівській області, та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців на 2023 рік було здійснено вихід 20 грудня 2023 року за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , тa місцем здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_2 .

B результаті здійсненого виходу встановлено що ФОП ОСОБА_3 I податковою адресою (місцем реєстрації) та місцем провадження підприємницької діяльності відсутній, через що було складено акт (№ 766/Ж6/25-01-24-05/ від 21 грудня 202poку) про неможливість розпочати документальну планову виїзну перевірку ЦОП ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням.

Управління до оперативного підрозділу Головного управління НП у Чернігівській області направлено запит на встановлення місце знаходження, відповідь від оперативного підрозділу не надходила.

Оскільки, ГУ ДПС у Чернігівській області позбавлено можливості провести документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 , то на підставі ст. 20, ст. 73 ПK України, ст.62 ЗУ від 07.12.2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» направило запит № 7704/6/25-01-24-05-09 від 27 грудня 2023 року до AT «ПриватБанк» щодо надання інформації про обсяг та обіг коштів ФOП ОСОБА_3 із зазначенням контрагентів, дати операцій, суми проведення операцій та призначення кожного платежу по вищезазначених рахунках: НОМЕР_1 за період 05 грудня 2013 року по 31 грудня 2022 року, проте AT КБ «ПриватБанк» надав відповідь, щодо відсутності правових підстав для виконання запиту.

Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок», ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) для проведення розрахункових операцій використовує наступний банківський рахунок в АT KБ «ПриватБанк»: № НОМЕР_1 (980-гривня).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у п`ятиденний строк з дня надходження заяви у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, та банку, а у випадках, коли справа розглядається з метою охорони державних інтересів та національної безпеки, - з повідомленням лише заявника (ч. 1). Неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою (ч. 2).

Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України, статтями 60 - 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк.

Встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації, і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

З аналізу зазначеного закону слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Сама по собі необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30 вересня 2011 року, згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Відповідно до пунктів 20.1.4. і 20.1.5. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

У своїй заяві ГУ ДПС у Чернігівській обл. посилається на необхідність розкриття банківської інформації з метою всебічного, повного та об`єктивного вивчення фінансово-господарської діяльності, проведення документальної планової виїзної перевірки з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених законодавством податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.

У статті 75 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 20 вересня 2011 року, роз`яснено, що саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2019 року у справі № 752/19172/18, у постанові від 28 травня 2020 року у справі № 761/13288/19.

Аналізуючи вищевикладені доводи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській обл., оскільки судом встановлено наявність правових підстав для надання такої інформації, а також повноважень заявника на отримання вказаної інформації.

У відповідності до частини третьої статті 350 та пункту 6 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 1-19, 23, 76-81, 95, 263-265, 268, 272, 293, 294, 349, 350, 354, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 348, 349, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю; особа, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , банк, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, код ЄДРОПОУ 14360570, що розташована за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, розкрити банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 , а саме: надати інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2022 на розрахункових рахунку № НОМЕР_1 B AT «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, MЦO 305299 із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з-метою використання при проведенні перевірки.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом п`ять днів до Київського апеляційного суду.

Суддя О.Л. Бусик