Справа № 346/4027/24
Провадження № 2/346/1680/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2024 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Третьякової І.В.
секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Шевчук Дмитро Валерійович про розірвання договору дарування, -
22.07.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування.
І. Позиції сторін у справі.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що на підставі договору дарування від 21 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчук Д.В. і зареєстрованого у реєстрі за № 71, вона подарувала відповідачці 2/3 частки належного їй житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Укладення даного договору було обумовлено похилим віком ОСОБА_1 та її потребою у сторонньому догляді. Рідні діти позивачки життям та долею своєї матері не цікавилися та не переймалися. Відтак, досягнувши попередньою домовленості з ОСОБА_2 , яка являється її хресною донькою і обіцяла здійснювати догляд та надавати постійну допомогу по господарстві, ОСОБА_1 з другої половини 2020 року почала спільно проживати з відповідачкою в належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання між ними склалися довірливі відносини і спочатку позивачем був складений на користь ОСОБА_2 заповіт. Проте, 21.04.2021р. стан здоров`я ОСОБА_1 різко погіршився і у зв`язку з цим, відповідачка запросила до них додому приватного нотаріуса Шевчука Д.В., в присутності якого і був підписаний договір дарування. Після того, як дарувальницею було подаровано відповідачці 2/3 частки домоволодіння, остання змінила своє ставлення по відношенню до позивача, між ними розпочалися часті суперечки та чвари, мали місце зникнення документів, а також відбувалися непоодинокі випадки домашнього насильства. В результаті таких дій, ОСОБА_1 стала проживати в окремій частині свого будинку, який має інший вхід з подвір`я та стала побоюватись за своє життя та здоров`я. Неприязне відношення до ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 мало наслідком вчинення останньою 11.06.2022р. кримінального проступку, доказом чого являється вирок Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2024 року у справі № 346/2458/22, яким ОСОБА_2 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
На підставі вказаного ОСОБА_1 просила суд на підставі частини першої статті 727 ЦК України розірвати договір дарування 2/3 часток житлового будинку, укладений між нею та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчуком Д.В., зареєстрованим за № 71 щодо 2/3 часток житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Позиція відповідача.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
II. Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.07.2024р. у справі відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27.09.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 24.10.2024р.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_3 до початку судового засідання подав письмове клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи за відсутності його та позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 24.10.2024р. та 27.11.2024р. двічі не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача в своєму письмовому клопотанні не заперечував.
Третя особа приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Шевчук Д.В. в судове засідання також не з`явився, 24.10.2024р. подав до суду письмове клопотання в якому просив розглядати справу без його участі через поганий стан здоров`я.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи із наступного.
III. Фактичні обставини справи.
Згідно даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Коломийським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коршів, Коломийського району, Івано-Франківської області.
21 квітня 2021 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчуком Д.В. був посвідчений договір дарування 2/3 часток житлового будинку, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , реєстровий номер 71.
Згідно п. 1 даного договору, ОСОБА_1 , як дарувальник, подарувала (передала безоплатно у приватну власність) ОСОБА_2 2/3 (дві треті) частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (надалі дарунок), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а обдаровувана приймає в дар цей дарунок.
2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами належать дарувальнику на праві власності: 1/3 частка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Коршівської сільської ради 04 липня 2005 року, відповідно до рішення №39 Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 24 травня 2005 року, та зареєстрованого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації УЖКГ Івано-Франківської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2005 року, індексний номер: 8201873, 31 серпня 2005 року в книзі: 3, номер запису: 659, реєстраційний номер РПВН: 11265686, і 1/3 частка, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСК № 861161,. Виданого ОСОБА_5 державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори 14 лютого 2006 року, за реєстровим номером №184, с.с №220/2005, та зареєстрованого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації УЖКГ Івано-Франківської області, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.03.2006 року, індексний номер: 10101995.
В пункті 4 договору зазначено, що право власності у обдаровуваної на дарунок виникає з моменту його прийняття та державної реєстрації. Сторони визначають, що прийняттям дарунка є прийняття обдаровуванню документів, які посвідчують право власності на дарунок.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої станом на 21.03.2024р., 2/3 частки житлового будинку, загальною площею 70,9 кв.м., житловою 49,6 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 , були зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_2 21.04.2021р. на підставі договору дарування, серія та номер 71, виданого Шевчуком Д.В., приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області.
Згідно долученої до позову копії ухвали Коломийського міськрайнного суду від 14.12.2021р., винесеної в цивільній справі №346/6108/21 встановлено, що вказаним судовим рішенням було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт, заборонивши відчуження на нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням законної сили.
Відповідно до актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, 21.12.2021р. Коломийським відділом ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на підставі ухвали суду від 14.12.2021р. №346/6108/21 було накладено арешт на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які належать ОСОБА_2 , номер запису про обтяження 45821271.
Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2024 року, що набрав законної сили 13.02.2024р., ОСОБА_2 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Вказаним вироком суду встановлено, що 11 червня 2022 року близько 11 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілої, схопила її двома руками за кисті рук та умисно здавлюючи вказані ділянки тіла штовхнула зі сходів, в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден в ділянках рук (в межах ділянок лівого ліктьового суглобу, передпліч, китиць рук, та ділянки лівого променево-зап`ястного суглобу) та в ділянці колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та оцінка суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині першій статті 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою статті 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов`язаний повернути дарунок у натурі.

В постанові ВС по справі № 523/9855/17 вказано, що договір дарування не може бути розірваний в односторонньому порядку, за деякими виключеннями, зокрема, передбаченими статтею 724 ЦК України та, якщо договір дарування виконується у момент його укладання.

Договір дарування зумовлюється особистими відносинами дарувальника і обдаровуваного та укладається з добрим ставленням до обдаровуваного, а тому містить особливі правила його розірвання, що не застосовуються до інших договорів. Загальною підставою для такого розірвання правочину є злісна невдячність обдаровуваного. Це обумовлено також і тим, що законом не може бути передбачено морального обов`язку для обдарованого, спрямованого на вдячність та повагу до дарувальника.

Проте законом встановлені певні правові підстави розірвання договору дарування - у випадку вчинення обдаровуваним протиправних та аморальних дій відносно особи дарувальника.

Правова характеристика умисного злочину надається статтею 24 КК України (злочин вважається умисно вчиненим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (прямий умисел), або хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання (непрямий умисел).

Злочин сам по собі є аморальним явищем. Тому вчинення злочину має тягнути настання цивільно-правових наслідків. Такими наслідками закон визначає розірвання договору дарування, предметом якого є нерухоме майно.

У таких випадках дарувальник вправі вимагати розірвання договору дарування та повернення дарунка або відшкодування його вартості. Законом чітко сформульовані умови (підстави) виникнення такого права у дарувальника, причому незалежно від того, чи був договір дарування укладений з обов`язком передати дарунок у майбутньому, чи дарунок вже був переданий дарувальником та прийнятий обдаровуваним.

У випадку смерті дарувальника, яка була спричинена умисними злочинними діями обдаровуваного - позбавленням життя дарувальника, право вимагати розірвання договору дарування одержують спадкоємці дарувальника.

В постанові від 17.11.2021р. по справі №539/1509/20 КЦС ВС зазначила, що розірвання договору є правовою підставою припинення права власності на подаровану річ у обдаровуваного. Обдаровуваний зобов`язується повернути річ дарувальнику в натурі з урахуванням можливого нормального зносу на час перебування у обдаровуваного та у тому вигляді, в якому вона існувала на момент розірвання договору.

Право дарувальника на розірвання договору дарування є строковим, адже воно існує доти, поки існує річ, яка є предметом договору.

Аналізуючи зазначену норму можна дійти висновку, що розірвати договір дарування дарувальник має право лише за умови наявності дарунка в натурі, тобто коли дарунок на момент пред`явлення такої вимог є збереженим. Отже, якщо річ була відчужена третій особі, її повернення не є можливим. Дарувальник може вимагати розірвання договору дарування лише у тому разі, коли дарунок на момент пред`явлення вимоги є збереженим, тобто знаходиться у власності обдаровуваного і його стан відповідає його призначенню. Наявність у обдаровуваного права власності на предмет дарунка є невід`ємною складовою збереженості дарунка на момент пред`явлення дарувальником вимоги про розірвання договору.

Збереженість дарунка передбачає знаходження дарунка у власності саме обдаровуваного, а не лише його фізична наявність як речі - предмета матеріального світу. Відсутність дарунка у власності обдаровуваного не відповідатиме критерію збереженості дарунка (частина четверта стаття 727 ЦК України).

Таким чином, якщо обдаровуваному не належить дарунок на праві власності на момент розірвання договору дарування, то за відсутності речі (збереженості майна) правові наслідки для повернення дарунка в натурі на підставі частини першої статті 727 ЦК України не виникають.

Згідно з частиною першою статті 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

З указаного вбачається, що перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене.

В постанові від 21.07.2021р. по справі №607/12186/16 Верховний Суд вказав, що відлік строку позовної давності для звернення до суду з вимогами про розірвання договору дарування на підставі частини першої статті 727 ЦК України розпочинається з часу виникнення обставин, з якими закон пов`язує право особи ініціювати такий позов, а саме - з часу набрання законної сили вироком суду відносно обдаровуваного, яким вчинено злочин щодо дарувальника, так як сам по собі факт укладення договору не порушує прав дарувальника, а такі права вважаються порушеними внаслідок умисного вчинення обдаровуваним злочину відносно дарувальника.

Таким чином, суд, встановивши в даній справі факт вчинення обдаровуваною ОСОБА_2 злочину проти життя та здоров`я дарувальниці ОСОБА_1 , що підтверджено вироком суду, який набрав законної сили; врахувавши, що подароване майно (2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами) як на день звернення з позовом так і на момент розгляду справи залишається у власності відповідачки, оскільки остання не має змоги його відчужити через накладення на нього обтяження; а також взявши до уваги, що з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася в межах однорічного строку з дня набрання законної сили вироком суду відносно обдаровуваної ОСОБА_2 , доходить висновку про наявність передбачених частинами першою, четвертою статті 727 ЦК України підстав для розірвання укладеного між сторонами договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчуком Дмитром Валерійовичем 21 квітня 2021 року, зареєстрованого за №71.

V. Розподіл судових витрат у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 651, 727, 728 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 77, 78, 80, 81, 83, 89, 141, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України; суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Договір дарування 2/3 часток житлового будинку, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 21 квітня 2021 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Шевчуком Д.В., зареєстрований за № 71 щодо 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2024 року.

Суддя: Третьякова І. В.