Дата документу 03.12.2024
Справа № 334/9005/24
Провадження № 2-н/334/991/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» Запорізької міської ради про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИЛА:

04.11.2024 року до суду звернувся представник Комунального підприємства «Водоканал» Запорізької міської ради Сиваш О.О. з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення.

На виконання приписів ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було зроблено запити щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржників.

08.11.2024 року до суду надійшов лист Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 07.11.2024 року №64.4-06/02/14767 про те, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 05.05.2001 року по теперішній час, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 05.05.2001 року по 13.03.2023 року, знято з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наданої на запит суду Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії актового запису про смерть № 588 від 14.03.2023року (вх. № 41297/24 від 02.12.2024), дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 34 років, причина смерті: Токсико-гіпоксична енцефалопатія.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

При цьому, відповідно до положень ст. ст. 25, 30 ЦК України, ст.ст. 46-48 ЦПК України, заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняється. При цьому, якщо фізична особа боржник у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо щодо його спадкоємців чи іншої особи.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_2 помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, в момент смерті боржника припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між ним та заявником також припинились.

Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачено ст. 55 ЦПК України, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Отже, в даному випадку, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, оскільки боржник на момент подання заяви помер.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суддя вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги те, що процесуальна правоздатність та дієздатність одного із боржників припинилася, в зв`язку з його смертю, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.163, 165,166 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» Запорізької міської ради у видачі судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, у цьому випадку заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Телегуз