Справа № 487/7593/24
Провадження № 2/487/2801/24
28.11.2024 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
06 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Станом на день розгляду справи прізвище головуючої судді змінено.
Представник позивача АТ «Акцент-Банк» просив розглянути справу без його участі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
На підтверджену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача суд надсилав ухвалу суду з копіює позовної заяви з додатками та виклик до суду, рекомендовані поштові повідомлення 06 009 605 285 97, 06 009 741 267 93 та 06 009 821 587 18 повернулися до суду з відмітками «вручено особисто», «вручено особисто» та «повернуто-відповідно до листа відправки». За вказаним позивачем номером телефону відповідача були доставлені смс-повідомлення про що вказують довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber».Окрім того, 09 вересня 2024 на офіційному веб-сайті судової влади України було опубліковано оголошення про повідомлення відповідача щодо розгляду судом даної справи. Суд використав усі можливі та належні способи повідомлення відповідача про розгляд справи та виклик його до суду. Однак, у судові засідання 14.10.2024, 01.11.2024 та 28.11.2024 відповідач не з`явився. Причин неявки не повідомив. Правом на подання відзиву не скористався.
З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та вирішуючи питання чи підлягає позов задоволенню, суд ураховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 24.04.2023 ОСОБА_1 підписав шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між ним та банком договір про надання банківського обслуговування. Вказане підтверджується відповідною анкетою-заявою.
Банк, звертаючись до суду з позовом, надав, окрім анкети-заяви, надав виписку по картці за період з 24.04.2023 по 15.08.2024, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» накладений за допомогою кваліфікованого електронно-цифрового підпису відповідача, розрахунок заборгованості за договором № Б/Н від 2023-04-24 станом на 15.08.2024, довідку за картами щодо відкриття рахунку, довідку за лімітами за кредитним договором у період з 24.04.2023 по 15.08.2024, а також витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк». Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача станом на 15.08.2024 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 22 133,83 грн, з яких: 16 999,26 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 134,57 грн - заборгованість за процентами.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як слідує з матеріалів справи, зокрема із Анкети-заяви позичальника від 24.04.2023, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, прийняв їх. Підпунктам 2.1.1.5 вказаних Умов передбачено обов`язки Клієнта, зокрема, одержувати виписки про стан руху по картці, здійснених операцій; у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів звертатися до Банку з метою вирішення питань; гасити заборгованість за кредитом, відсотками, а у разі невиконання обумовлених вимог повернути кредит та розірвати договір.
Тобто, матеріалами справи підтверджено, що сторони дійшли згоди щодо умов кредитування, що підтверджується накладенням кваліфікованих електронних підписів у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 24.04.2023. Того ж дня відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, передбачено розмір процентної ставки річних за видом картки «Кредитна картка «Зелена». Відсутність будь-яких заперечень відповідачем проти умов, зазначених у паспорті споживчого кредиту, відсутність заяв про відмову від підписання Анкети-заяви, відсутність будь-яких заяв про розірвання укладеного договору свідчить про прийняття ним усіх зазначених умов кредитування з урахуванням процентної ставки річних. Позивач свої зобов`язання виконав, що підтверджується випискою по картці, а відповідач ні, що підтверджується тим же доказом та розрахунком заборгованості.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Факт укладення між сторонами договору кредиту, отримання відповідачем коштів та користування ними, невиконання останнім зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, наявність заборгованості та непогашення її у добровільному порядку підтверджено наданими позивачем належними письмовими доказами, які не оспорені та не спростовані відповідаачем.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до висновку, що має місце порушення права позивача, яке підлягає захисту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачана користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн., сплата якого підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Керуючись статями 6 , 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Задовольнити позов Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.04.2023 в розмірі 22 133,83 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 3028 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , рахунок №UA9000010, МФО №307770, місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Скоринчук