Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/873/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2024 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий - суддя Левко Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області.

Вимоги заяви мотивовано тим, що заявниця прожила спільно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу у органах реєстрації актів цивільного стану з січня 2022 року. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 та у зв`язку з тим, що у зареєстрованому шлюбі заявниця з ОСОБА_2 не перебувала, в актовому записі про народження дитини відомості про батька було записано відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). З 21.10.2022 року, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, ОСОБА_2 був мобілізований і проходив військову службу у званні солдат, інспектор прикордонної служби 2 категорії, гранатометник третього відділення інспекторів прикордонного служби першої прикордонної застави відділу прикордонної служби № НОМЕР_1 у першому прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. Сина ОСОБА_2 визнавав і хотів приїхати додому для подачі спільної заяви до органів ДРАЦС про визнання батьківства, але не мав такої можливості, хоча мав такий намір та фактично визнавав себе батьком дитини. Після народження дитини, ОСОБА_2 при виконанні бойових завдань в населеному пункті Бахмут, зник безвісти з 22.03.2023 року. Як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_4 , в його інтересах заявниця має намір оформити йому пенсію у зв`язку з втратою годувальника та інші соціальні виплати, у зв`язку з чим, просить встановити факт батьківства в судовому порядку та внести відповідні зміни до актового запису про народження.

Заявниця, її представник та представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися.

Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про те, що вимоги заяви підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслав до суду пояснення, за яким заперечень проти вимог заявниці не має та просить суд провести розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Виноградівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 прожила спільно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) однією сім`єю, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у органах реєстрації актів цивільного стану з січня 2022 року.

Вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 в будинку, який належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами на майно та Актом про проживання особи виданим старостою Малокопанського старостинського округу від 15.11.2023 року № 20.6-07/55 .

Вони вважали один одного чоловіком та дружиною, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, проте не зверталися до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію шлюбу, оскільки на той момент заявниця була неповнолітньою, мала 17 років.

Заявниця й надалі продовжує проживати за адресою АДРЕСА_2 .

Від цих стосунків 11.03.2023 року заяниця народила спільну дитина - сина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.03.2023 року (свідоцтво про народження додається).

У зв`язку з тим, що у зареєстрованому шлюбі заявниця з ОСОБА_2 не перебували, то у актовому записі про народження дитини відомості про батька було записано відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №1 від 20.01.2023 р.

З 21.10.2022 року, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, ОСОБА_2 був мобілізований і проходив військову службу у званні солдат, інспектор прикордонної служби 2 категорії, гранатометник третього відділення інспекторів прикордонного служби першої прикордонної застави відділу прикордонної служби № НОМЕР_1 у першому прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

ОСОБА_2 не подавав з заявницею спільної заяви до органів ДРАЦС про визнання батьківства, оскільки був мобілізований з 21.10.2022 року і проходив військову службу. Командуванням першого прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 не було надано відпустку, у зв`язку з сімейними обставинами (народженням дитини), що і унеможливило подання спільної заяви до органів ДРАЦС про визнання батьківства.

ОСОБА_2 піклувався про заявницю під час вагітності, забезпечував її матеріально.

Сина ОСОБА_3 , ОСОБА_2 визнавав і хотів приїхати додому для подачі спільної заяви до органів ДРАЦС про визнання батьківства, але не мав такої можливості, хоча мав такий намір та фактично визнавав себе батьком дитини, надавав кошти на утримання заявниці та їх спільної дитини.

ОСОБА_2 при виконанні бойових завдань в населеному пункті Бахмут, зник безвісти з 22.03.2023 року. Даний факт підтверджується витягом з наказу НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 19.07.2023 року №1191-АГ «Про безповоротні втрати», матеріалами службового розслідування, Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.05.2023 року (кримінальне провадження № 0000317 за ст. 115 КК України), Витягом з Єдиного Державного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин №14.

У роз`ясненнях Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.05.2022 року щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника членам сім`ї, зниклих безвісти у зв`язку зі збройним конфліктом зазначено нормативну базу та окремі положення, якими слід керуватися при вирішені даного питання, а саме:

Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих

обставин»;

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Враховуючи вищезазначену норму мене, заявницю ОСОБА_1 , залучено до кримінального провадження 0000317, як потерпілу, оскільки вона спільно проживала з ОСОБА_2 , але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ним (постанова слідчого від 19.07.2023 року).

Особа, зникла безвісти за особливих обставин - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Особа вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, подається до відповідного територіального органу Національної поліції України.

Заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин подається: родичем такої особи; представником військового формування; органом державної влади; органом місцевого самоврядування; громадським об`єднанням; будь-якою іншою особою, якій стало відомо про зникнення; уповноваженим з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, якщо перелічені вище особи звернулися до неї з повідомленням про зникнення особи.

Заявниця, як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_4 в його інтересах має намір оформити йому пенсію у зв`язку з втратою годувальника та інші соціальні виплати.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Призначається така пенсія незалежно від тривалості страхового стажу годувальника.

Право на отримання пенсії виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. ,

Згідно з п.1 ч.І ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Положення цього Закону, що стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку (ч.І ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Крім того згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно п.п. 4 п. 2.3. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника також необхідно додати: свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».

Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника до заяви даються такі основні документи:

1) Паспорт або інший документ, що засвідчує особу, якій призначається пенсія, місце проживання і вік;

2) Довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера як заявнику, так і зниклому безвісти годувальнику (за наявності);

3) Документи, що підтверджують родинні зв`язки з годувальником;

4) Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

В розумінні ч. 1 ст. 4 Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» ОСОБА_2 набув правового статусу зниклого безвісти за особливих обставин, що породжує на теперішній час право непрацездатних членів сім`ї - його дитини ОСОБА_3 на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

В той же час заявниця, як законний представник ОСОБА_3 , звернулася в його інтересах до органів Пенсійного фонду з заявою про призначення йому пенсії у зв`язку із втратою годувальника, однак отримала відмову, мотивуючи тим, що не підтверджено родинні стосунки між ОСОБА_2 - зниклим безвісті за особливих обставин та ОСОБА_3 .

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.ч.І, 2 ст.128 СК України).

Частиною 1 статті 10 СК України передбачено те, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Зважаючи на те, що чинним сімейним законодавством не визначено, яким чином встановлюється факт батьківства особи, яка зникла безвісти, то у такій ситуації належить виходити з аналогії закону і до виниклих правовідносин між сторонами застосовувати положення статті 130 СК України, яка регулює встановлення факту батьківства за рішенням суду у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.

У Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що положення цього Закону, які стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Тому, наявні підстави для застосування до виниклих правовідносин положення частини 1 статті 130 СК України.

Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно доп.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 цієї ж постанови роз`яснюється про те, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до 'її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Також в абз. 3-5 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано про те, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення та відповідає інтересам малолітньої дитини заявниці ОСОБА_3 .

На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ч.1 ст.134 СК України).

За змістом пп.2.13.1 п.2.13 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (пп. 2.16.4 п. 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання).

За таких встановлених в судовому засіданні обставин, заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, Постановою ПВС України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мала Копаня, Виноградського району, Закарпатської області, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , громадянин України є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , уродженця села Букове, Берегівського району, Закарпатської області, громадянина України.

Внести зміни в актовий запис №145, складений 22.03.2023 року Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 в якому зазначити відомості про батька дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мала Копаня, Виноградського району, Закарпатської області, Україна, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20.05.2024.

Головуючий Т. Ю. Левко