Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2024 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Репушевської О.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/1508/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Гончарук О.О., за ордером серія ВА №1046240

від 05 листопада 2023 року,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу та визнати за нею право власності на це майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 січня 2021 року нею за свої особисті кошти було придбано спірний автомобіль, який належав ОСОБА_2 .. При цьому, ОСОБА_2 отримав грошові кошти за автомобіль, та видав на ім`я ОСОБА_1 довіреність на транспортний засіб. Здійснити державну реєстрацію вказаного автомобіля на власне ім`я позивачу не вдалося у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 через відсутність коштів. 16 лютого 2021 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 .. В подальшому, ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_2 відчужити належним чином транспортний засіб шляхом укладення договору купівлі-продажу. 29 березня 2021 року був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №6575/21/022807 на підставі договору комісії між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_4 як покупцем. Вказує, що підставою для визнання договору купівлі-продажу автомобіля від 29 березня 2021 року недійсним є удаваний договір, на підставі якого було видано довіреність на транспортний засіб, що за своїми істотними ознаками відповідає істотним умовам договору купівлі-продажу. Вважає, що вона набула право власності на вищевказаний автомобіль ще до укладення шлюбу з ОСОБА_4 , тому він не може бути спільною сумісною власністю подружжя, а є її приватною власністю. З огляду на вищевикладене, на переконання сторони позивача, є підстави для задоволення її позовних вимог.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви позовні вимоги не визнав, вказував, що саме з ОСОБА_4 укладав договір купівлі-продажу авто та з ним розраховувався ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 ..

Вислухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно положень ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч.1 ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що згідно довіреності, виданої 12 січня 2021 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси, зокрема, у територіальних сервісних центрах МВС, пов`язаних з експлуатацією, управлінням, технічним обслуговуванням та розпорядженням(продажем, орендою, позичкою), страхуванням, належного на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 3545 04 грудня 2019 року, транспортного засобу марки Ford, моделі Transit, випуску 1998 року, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_2 , тип загальний вантажний - загальний вантажопасажирський - В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , посвідченої приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області Білявською Т.П., в реєстрі №23(а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружилися 16 лютого 2021 року, що підтверджено даними свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , видане 16 лютого 2021 року(а.с.14).

ПП "Автотрейдінг-Волинь" в особі ОСОБА_5 ,як комісіонер, з одного боку, та ОСОБА_2 як комітент, з іншого боку, уклали договір комісії №6575/21/022807 від 29 березня 2021 року, згідно якого комісіонер зобов`язувався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента правочин щодо продажу транспортного засобу марки Ford, моделі Transit, випуску 1998 року, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_2 , тип загальний вантажний - загальний вантажопасажирський - В, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за ціною 5000 грн.(а.с.22).

В подальшому ПП "Автотрейдінг-Волинь" в особі ОСОБА_5 уклали із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу транспортного засобу №6575/21/022807 29 березня 2021 року, а саме транспортного засобу марки Ford, моделі Transit, випуску 1998 року, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_2 , тип загальний вантажний - загальний вантажопасажирський - В, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.19).

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , виданого ТСЦ3545, власником транспортного засобу марки Ford, моделі Transit, випуску 1998 року, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_2 , тип загальний вантажний - загальний вантажопасажирський - В, реєстраційний номер НОМЕР_6 , являється ОСОБА_4 (а.с.23).

Пленуму Верховного Суду України у п.7 постанови №9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно положень ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст.203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним.

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно положень ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Судом не встановлено підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, з мотивів передбачених ст.203 ч.1-3, 5-6 ЦК України.

Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що кошти за спірний автомобіль вона передала власнику транспортного засобу ОСОБА_2 ще 20 січня 2021 року, оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів цього, та вказане спростовується даними заяви відповідача ОСОБА_2 від 22 січня 2024 року, в якій він вказує, що кошти за автомобіль отримав саме у ОСОБА_4 , підтвердивши дійсність укладеного договору.

Згідно положень ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно положень ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача в заявлених нею межах.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail: .

Повний судове рішення складено та підписано - 22 травня 2024 року.

Суддя :