Провадження №: 2-з/336/22/2024
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, вказавши про намір звернутись із позовом до ОСОБА_2 щодо розподілу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 . З метою забезпечення позову, вказуючи на відсутність у нього доступу до квартири, де перебуває спадкове майно, просив доручити Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснити опис та арешт майна, що знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення здійснення опису та арешту майна надати Шевченківському ВДВС дозвіл на доступ до вказаної квартири.

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи у відповідності до положень ст. 153 ч. 1 ЦПК України.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідачем не вказано переліку майна, на яке він просить накласти арешт, а також не зазначено жодних підстав вважати, що майно, що перебуває у квартирі, належало ОСОБА_3 та увійшло до складу спадщини, адже ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто за три роки до того, як ОСОБА_1 заявив про бажання звернутись із відповідним позовом. Будь-яких документів на підтвердження існування такого майна заявником не надано, про їх наявність не зазначено.

При цьому ОСОБА_1 також не навів законних підстав для надання Шевченківському ВДВС дозволу на доступ до вказаної квартири.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.І. Дацюк