Дата документу 15.05.2024 Справа № 333/2277/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1001/24 Головуючий у 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Є.У.№ 333/2277/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Гончар М.С.,

секретар: Камалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Шпакова Тетяна Сергіївна, на ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа №333/2277/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 25 650,10 доларів США та 961,86 Євро.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 04.08.2021 з метою забезпечення позову накладено арешт на належне ОСОБА_5 майно (рухоме і нерухоме) та належні їй грошові кошти в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 25 650,10 доларів США та 961,86 Євро, що знаходяться (обліковуються) у банківських установах на території України на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, крім рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

22.02.2024 відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про застосування зустрічного забезпечення, у якій просила вжити заходи зустрічного забезпечення та встановити розмір забезпечення у 25 650,10 доларів США та 961,86 Євро, зобов`язати ОСОБА_1 виконати ухвалу про застосування зустрічного забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок районного суду грошових коштів у зазначеному розмірі.

Свої вимоги заявниця ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що при забезпеченні позову апеляційним судом не були враховані обставини, які впливають на її майновий стан. Суд залишив поза увагою ту обставину, що вона самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вжиті судом обмеження у розпорядженні належними їй грошовими коштами утруднює виконання її обов`язків щодо створення необхідних умов для дитини. За станом здоров`я вона потребує обстеження та лікуванні, проте арешт на всі її грошові кошти унеможливлює це. Отже, її майновий стан погіршився внаслідок накладення судом арешту на її грошові кошти. Вказувала, що ОСОБА_1 не мала на момент подання позову та заяви про забезпечення позову грошових коштів, які забезпечили б можливість виконання рішення суду про відшкодування збитків на користь ОСОБА_2 , які будуть спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі №333/2277/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Шпакова Т.С., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та вжити заходи зустрічного забезпечення.

Вважає, що суд не дотримався принципів рівності сторін і збалансованості інтересів та не врахував, що накладений арешт на її рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, негативно вливає на її життя та порушує її права на володіння, користування та розпорядження своїм майном в умовах воєнного стану, що також впливає на можливість забезпечувати дитину, лікувати її.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги неспроможними.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи ОСОБА_2 і її представник адвокат Шпакова Т.Сю не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли.

Суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності сторін і їх представників.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу не виконання ОСОБА_2 договору позики від 21 травня 2019 року на суму 24 000 доларів США та 909 Євро.

Постановою апеляційного суду від 04 серпня 2021 року накладено арешт на належне ОСОБА_5 майно (рухоме і нерухоме) та належні їй грошові кошти в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 25 650,10 доларів США та 961,86 Євро, що знаходяться (обліковуються) у банківських установах на території України на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, крім рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом

При вирішенні питання про накладення арешту, апеляційний суд встановлюв наявність зареєстрованого місця проживання у позивачки в Україні, яке відображено судом в анкетних даних стягувача ОСОБА_1 , останньою також надавалися копія паспорту, довідки про наявність ідентифікаційного податкового номеру. Відомостей, що позивачка ОСОБА_1 знялась з реєстрації за місцем свого проживання, відсутні.

Постанова апеляційного суду про забезпечення позову відповідачкою не оскаржувалась.

Звертаючись із заявою про застосування зустрічного забезпечення, відповідачка зазначала, що вжитий судом захід забезпечення позову ставить її у скрутне матеріальне становище.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із її не обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Зустрічне забезпечення по своїй суті є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

За приписами частини шостої статті 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Частиною 5 статті 154 ЦПК України встановлено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до вимог ч.9 ст.154 ЦПК України, особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

В силу вимог ч. 10 ст.154 ЦПК України, якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року в справі № 569/13105/18 (провадження № 61-46461св18) вказано, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі N 753/2380/18-ц).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

На суд покладається обов`язок застосувати зустрічне забезпечення лише за наявності одночасного встановлення зазначених обставин у їх сукупності. В інших випадках, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком.

Суд самостійно оцінює необхідність зустрічного забезпечення. За загальним правилом, вирішення цього питання має диспозитивний характер. Тобто реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком. На цій особливості застосування інституту зустрічного забезпечення у цивільному процесі Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема у постановах від 19 грудня 2018 року в справі № 331/5517/17 (провадження № 61-9474св18), від 10 квітня 2019 року в справі № 753/2380/18-ц (провадження № 61-38399св18), від 30 травня 2019 року в справі № 456/2438/17 (провадження № 61-473св19), від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/3222/17 (провадження № 61-1856св19).

В заяві про вжиття зустрічного забезпечення відповідачка не наводить жодної підстави, передбаченої ст.154 ЦПК України.

Доводи заяви про вжиття заходів зустрічного забезпечення, як і доводи апеляційної скарги, фактично зводяться із незгодою відповідачки із вжитими судом апеляційної інстанції заходами забезпечення позову і намаганням скасувати їх у спосіб, не передбачений законом.

Відтак, аналіз викладеного свідчить проте, що суд першої інстанції дійшов до правильних та обґрунтованих висновків, а доводи апеляційної скарги їй не спростовують, тому у відповідності до норм статей 374,375 ЦПК України оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну каргу без задоволення.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 травня 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: В.Ю. Бєлка

М.С. Гончар