Справа № 451/1603/23
Провадження № 2/451/79/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 березня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Мурин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Аргументи позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») подало до суду позов про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідачка, ОСОБА_1 ) заборгованості за:

1)Договором про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022 від 19.01.2022 у розмірі 15875,00 грн (з яких: 5000,00 грн основний борг, 10875,00,00 грн борг за відсоткам);

2)Договором про надання фінансового кредиту № 19872-02/2022 від 18.02.2022 у розмірі 7985,00 грн (з яких: 2500,00 грн основний борг; 5485,00 грн борг за відсоткам);

3)Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2857778 від 25.01.2022 в розмірі 20668,88 грн (з яких: 4900,00 грн основний борг; 15768,88 грн - борг за відсотками).

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на таке.

19 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022.

18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19872-02/2022.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022 від 19.01.2022 у розмірі 15875,00 грн (з яких: 5000,00 грн основний борг, 10875,00,00 грн борг за відсоткам) та Договором про надання фінансового кредиту № 19872-02/2022 від 18.02.2022 у розмірі 7985,00 грн (з яких: 2500,00 грн основний борг; 5485,00 грн борг за відсоткам).

22 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2857778.

17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договром про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2857778 в розмірі 20668,88 грн (з яких: 4900,00 грн основний борг; 15768,88 грн - борг за відсотками).

Заперечення відповідачки.

Відповідачка не скористалась своїм правом на подання відзиву.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало на розгляд суду заяву про розгляд справи без участі представника товариства (а.с. 65).

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою судді від28.11.2023позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.62).

Ухвалою судового засідання від 01.02.2024 розгляд справи відкладено (а.с. 72).

Ухвалою судового засідання від 06.03.2024 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить таких висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

19 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту фінансовий кредит у сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів, тобто до 17.02.2022, а клієнт зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,56 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу.

У Додатку 1 до вказаного Договору погоджено, що дата видачі кредиту 19.01.2022/дата платежу 17.02.2022; кількість днів у розрахунковому періоді 30; чиста сума кредиту 5000,00 грн/сума платежу за розрахунковий період 8750,00 грн; проценти за користування кредитом 3750,00 грн, реальна річна процентна ставка 114432,08 %, загальна вартість кредиту 8750,00 грн.

17 лютого 2022 року відповідачкою подано позивачу заявку на відстрочення виконання зобов`язання за Договором на термін 7 днів. У даній заявці відповідачкою вказано, що вона станом на 17.02.2022 оплатила суму в розмірі 1050,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання.

Додатковою угодою № 3 від 17.02.2022 сторони погодили відстрочити виконання за Договором на 7 днів, тобто до 23.02.2022.

Також, 18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 19872-02/2022, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту фінансовий кредит у сумі 2500,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів, тобто до 19.03.2022, а клієнт зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1095,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 3,00 % на добу.

У Додатку 1 до вказаного Договору погоджено, що дата видачі кредиту 18.02.2022/дата платежу 19.03.2022; кількість днів у розрахунковому періоді 30; чиста сума кредиту 2500,00 грн/сума платежу за розрахунковий період 4750,00 грн; проценти за користування кредитом 2250,00 грн, реальна річна процентна ставка 322341,17 %, загальна вартість кредиту 4750,00 грн.

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Актом прийому-передачі Реєстрів боржників за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023 підтверджується факт переходу від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Договором про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022 від 19.01.2022 у розмірі 15875,00 грн (з яких: 5000,00 грн основний борг, 10875,00,00 грн борг за відсоткам) та Договором про надання фінансового кредиту № 19872-02/2022 від 18.02.2022 у розмірі 7985,00 грн (з яких: 2500,00 грн основний борг; 5485,00 грн борг за відсоткам).

22 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2857778, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту кредит у сумі 4900,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 360 днів, а клієнт зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором.

У Додатку № 1 до вказаного Договору сторони погоди, що клієнту доступна знижка на стандартну процентну ставку і графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, знижка діє включно до 24.02.2022.

Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит усього сума платежу за розрахунковий період 38833,48 грн; усього сума процентів за користування кредитом 33933,48 грн; загальна річна процентна ставка 15598,54%; загальна вартість кредиту 38833,48 грн.

Також, у даній додатковій угоді погоджено, що якщо клієнтом не будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір платежів, що зазначені в таблиці будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим матимуть наступні значення: усього сума платежу за розрахунковий період 40003,60 грн; усього сума процентів за користування кредитом 35103,60 грн; загальна річна процентна ставка 15598,54%; загальна вартість кредиту 40003,60 грн.

17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Актом прийому-передачі Реєстрів боржників за договором факторингу № 17052023 від 17.05.2023 підтверджується факт переходу від «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договром про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2857778 в розмірі 20668,88 грн (з яких: 4900,00 грн основний борг; 15768,88 грн - борг за відсотками).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцями за договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Як встановлено судом та не заперечується жодною зі сторін відповідачка ОСОБА_1

-19.01.2022 уклала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Договір про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022;

-18.02.2022 уклала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Договір про надання фінансового кредиту № 19872-02/2022;

-22.01.2022 уклала з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2857778

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідачка не заперечила факту укладення вищезазначених договорів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з з`ясованими обставинами справи, право вимоги за вищезазначеними правочинами відступлено Первісними кредиторами (позичальниками) на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно з Договорами факторингу № 13012023 від 13.01.2023 та № 17052023 від 17.05.2023.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Матеріали справи не містять повідомлення про відступлення права вимоги по вказаними кредитними договорами, які були надіслані на адресу відповідачки по справі.

Однак, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позивач має прав вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.

Разом із цим, суд вказує, що тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

До документів первинної звітності можна віднести, до прикладу, платіжні доручення, меморіальні ордери, тощо.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2008 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

При цьому відповідно до пункту 61 вказаного Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Таким чином, належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути і виписка по картковому рахунка, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами.

Суд констатує, що позивачем не надано суду документів первинної звітності та виписок по картковому рахунку відповідачки, з яких можливо встановити факт передання останній кредитодавцями кредитних коштів за жодним зі спірних договорів.

Водночас, у матеріалах справи наявна заявка відповідачки від 17.02.2022, у якій вона просить відстрочити виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022 від 19.01.2022 на термін 7 днів. У даній заявці відповідачкою вказано, що вона станом на 17.02.2022 оплатила суму в розмірі 1050,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання. Поданням даної заявки відповідачкою фактично визнано передання їй кредитних коштів за Договором про надання фінансового кредиту № 17575-01/2022 від 19.01.2022, а також вчинення нею дій, спрямованих на погашення такого кредиту.

Разом з тим, суд вказує, що визначити правильний розмір наявної у відповідачки заборгованості за цим договором і за іншими, стягнення за якими є предметом спору не є можливим, оскільки з розрахунків, наданих позивачем неможливо встановити чи здійснювались часткові оплати заборгованості, якщо здійснювались, то у якому розмірі, чи правильно визначено позивачем період для нарахування відсотків річних за користування наданими кредитами, чи застосовувались ті проценті ставки, що погоджені договорами, чи не здійснювалось позивачем нарахування таких відсотків поза межами строку кредитування.

Суд також вважає за необхідне вказати, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Також, у позовні заяві ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило розглянути справу за його відсутності та не заперечило проти ухвалення заочного рішення у справі.

Отже, в даному випадку позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи первинних документів, а також деталізованих розрахунків розміру кредитної заборгованості не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом.

Оцінюючи усе вищевикладене в сукупності, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», не довело факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати у справі покласти на позивача.

На підставі статей 11, 207, 526, 610, 611, 615, 626, 628, 638, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області, ухвалив:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з Обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається продовж тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо продовж строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька