Номер провадження: 22-ц/813/2945/24
Справа № 521/2754/23
Головуючий у першій інстанції Леонов О.С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Дришлюка А.І.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 адвоката Мамонтова Д.О.,

представника ДП «АМПУ» - Учень О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 року, ухваленого під головуванням судді Леонова О.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинної профспілкової організації професійних працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

12.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) (далі ДП «АМПУ»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинної профспілкової організації професійних працівників ДП «АМПУ», в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 44-ОП від 21.11.2022 року «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 »;

- визнати незаконним та скасувати п. 1 наказу Херсонської філії ДП «АМПУ від 08.12.2022 року № 48-ОП «Про припинення трудових договорів з працівниками», з урахуванням змін, внесених наказом № 50-ОП від 12.12.2022 року, в частині припинення трудового договору з начальником юридичної служби ОСОБА_1 ;

- поновити дію трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ДП «АМПУ» з 21.11.2022 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21.11.2022 року по день фактичного допуску до роботи;

- допустити негайне виконання рішення, в частині поновлення трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми платежу за один місяць.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 працювала в ДП «АМПУ» з 01.02.2019 року.

Наказом начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» № 27-ОП від 28.02.2022 року «Про організаційні заходи, пов`язані із введенням воєнного стану» з 8:00 год.01.03.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні у філії встановлено простій.

Наказом начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» № 44-ОП від 21.11.2022 року було спочатку призупинено дію трудового договору з начальником юридичної служби ОСОБА_1 , а згодом, а саме: 08.12.2022 року ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника юридичної служби Херсонської філії ДП «АМПУ» за п. 6 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, без належних на те підстав.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково (т.4, а.с.24-49).

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» № 44-ОП від 21.11.2022 року «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» № 48-ОП від 08.12.2022 «Про припинення трудових договорів з працівниками», з урахуванням змін, внесених наказом №50-ОП від 12.12.2022 року, в частині припинення трудового договору з начальником юридичної служби ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» №138-к від 20.12.2022 року про припинення трудового договору (контракту).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника юридичної служби Херсонської філії ДП «АМПУ».

Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.11.2022 року по дату ухвалення рішення включно 25.09.2023 року в розмірі 354 291,25 грн., з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Стягнуто з ДП «АМПУ» на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Допущено негайне виконання рішення, в частині стягнення з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 30 980,62 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «АМПУ» ставить питання про скасування вищевказаного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.4, а.с.57-67).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.4, а.с.101-116).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Херсонської філії ДД «АМПУ» від 28.02.2022 року № 27-ОП «Про організаційні заходи, пов`язані з введенням воєнного стану в Україні» встановлено початок простою для працівників філії з 01.03.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні, п.3.1 якого було дозволено працівникам Філії не перебувати за основним місцем роботи (робочому місці) до закінчення простою, а пунктом 5 наказу доручено Головному бухгалтеру нарахування та виплату заробітної плати працівникам Філії за весь період дії простою проводити в розмірі посадового окладу, встановленому в штатному розписі.

Крім того, відповідно до п. 3.2. вищевказаного наказу залучення працівників філії до роботи за основним місцем роботи (робочому місці) відбувається виключно у разі крайньої необхідності, за погодженням або за ініціативи керівника відповідного структурного підрозділу Філії та виключно за умови гарантування безпечних умов роботи.

Разом з тим, наказом Міністерства інфраструктури України від 28.04.2022 року №256 «Про закриття морських портів» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та неможливістю здійснення обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності, робіт, забезпечення належного рівня безпеки судноплавства, дотримання вимог міжнародних договорів України, забезпечення охорони навколишнього природного середовища було прийнято рішення про закриття морських портів Бердянськ, Маріуполь, Скадовськ, Херсон з дня набрання чинності цим наказом до відновлення контролю над зазначеними морськими портами.

У зв`язку з чим, та відповідно до наказу начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» від 10.05.2022 року № 28-ОП «Про припинення простою та призупинення дії трудових договорів з працівниками Філії» була призупинена дія трудових договорів з працівниками філії (за переліком до наказу) до відновлення можливості виконувати ними роботу, але не пізніше наступного дня після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Проте, позивача ОСОБА_1 серед таких працівників в переліку не було.

Більше того, 13 червня 2023 року позивачем ОСОБА_1 було отримано довідку №54/10-01-12 від 13.06.2022 року від директора Департаменту кадрової політики ДП «АМПУ», згідно якої підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ДП «АМПУ». Місце знаходження ДП «АМПУ»: вул. Ланжеронівська, 1, м. Одеса та проспект Перемоги, 14, м. Київ.

11 листопада 2022 року Збройні сили України деокуповали місто Херсон.

Наказом №44-ОП від 21.11.2022 року «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » було призупинено дію трудового договору з позивачем ОСОБА_1 .

Своїм листом від 08 грудня 2022 року, вих. №21 Первинна профспілкова організація професійних працівників ДП «АМПУ» повідомила начальника Філії, що ОСОБА_1 є членом виборного органу Первинної профспілкової організації професійних працівників ДП «АМПУ».

Разом з тим, відповідно до переліку працівників, з якими припиняються трудові договори, було вирішено з 22.12.2022 року припинити трудовий договір з начальником юридичної служби ОСОБА_1 , та наказом (розпорядженням) №138-к про припинення трудового договору від 20 грудня 2022 року було вирішено звільнити позивача ОСОБА_1 з 22.12.2022 року.

За змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а саме інформаційною довідкою № 329955518 від 23.04.2023 року, жодних записів про припинення права господарського відання на будівлі у зв`язку з їх знищенням не вказано. Тобто станом на момент прийняття оскаржуваних наказів жодна з будівель ДП «АМПУ» у м. Херсоні не була зруйнована чи навіть пошкоджена.

Відповідно до листа Управління поліції охорони в Херсонській області від 21.02.2023 року, з яким у Відповідача укладений договір про надання послуг з охорони, знаходження людей на території Херсонської філії ДП «АМПУ» є вкрай небезпечним для життя.

На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України відповідач повідомив Первинну профспілкову організацію Херсонського морського порту про заплановане звільнення працівників Херсонської філії ДП «АПМУ» та направив до територіального органу Державної служби зайнятості України звітність за формою №4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці».

У відповідності до Відомостей про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, отриманих на підставі запиту у електронному вигляді від 05.12.2022 року дохід позивача ОСОБА_1 у вигляді заробітної плати в ДП «АМПУ» становить: за січень - 26 407,75 грн., за лютий 35 553,60 грн.

Відповідно до довідки №22 від 21.08.2023 року, наданої Відповідачем середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 31 977 грн. 03 коп.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дій цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи із зазначенням строку дій цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 26, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 62 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався неодноразово Указами Президента України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначаються вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 2136-ІХ главу ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Суд першої інстанції зазначив, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Частиною першою статті 13 Закону № 2136-ІХ визначено, що призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону № 2136-ІХ призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням), в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону № 2136-ІХ відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Таким чином, Закон № 2136-ІХ надав роботодавцю та працівнику право ініціювати призупинення дії трудового договору на строк не більше ніж період дії воєнного стану, що не припиняє трудових відносин, у зв`язку з чим, заробітна плата, гарантійні та компенсаційні виплати працівнику не виплачуються.

Разом з тим, положення частини першої статті 13 Закону № 2136-ІХ надають право ініціювати призупинення дії трудового договору за певних умов. Такими умовами призупинення дії трудового договору з працівником є абсолютна неможливість через збройну агресію: роботодавцем надавати роботу, а працівником виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливість роботодавцем надавати роботу, так і неможливість виконувати роботу працівником.

Тобто норма Закону № 2136-ІХ є спеціальною і передбачає право сторін ініціювати призупинення дії трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи сторонами трудового договору. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надавати роботу працівнику, а працівник не може виконувати роботу. Лише наявність правової норми, яка передбачає право сторін ініціювати призупинення дії трудового договору, не є достатньою, оскільки для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачають таке право.

Зазначені обставини свідчать про те, що якщо працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору.

У зв`язку з цим, суд зазначив, що в даному випадку стороною відповідача не було доведено наявність передбачених законом підстав для призупинення з позивачем дії трудового договору.

В свою чергу, позивачем ОСОБА_1 доведено можливість виконання нею трудових обов`язків, що підтверджується залученням позивача до роботи після виїзду з окупованої території міста Херсона, видачі позивачу ноутбуку «Автоматизоване робоче місце HP IDS UMA 8470p» серійний номер CNU3369795, інвентарний номер ДП 104_4_325 та надання доступу до СЕД ДП «АМПУ», та виконанням завдань начальника Херсонської філії ДП «АМПУ» в період з 01.09.22 р по 20.11.22 р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для призупинення дії трудового договору з позивачем ОСОБА_1 у порівнянні з періодом часу з 10 травня 2022 року до 22 травня 2022 року, не виникло.

При цьому судом враховано, що особисто позивач ОСОБА_1 не була ініціатором призупинення з нею трудового договору, не зверталася до відповідача з питанням про те, що вона не може виконувати роботу через збройну агресію проти України, у зв`язку з чим слід призупинити з нею дію трудового договору, а у позові та під час судового засідання наполягала на тому, що мала можливість працювати та виконувати трудові функції, передбачені умовами трудового договору.

Тобто, підставою для призупинення дії трудового договору, що є обмеженням відповідно до Закону № 2136-ІХ прав громадян, гарантованих статтями 43, 44 Конституцій України, є не сам факт введення воєнного стану в Україні, а об`єктивна неможливість роботи на умовах трудового договору.

Крім того, відповідачем не було доведено перед судом тієї обставини, що ОСОБА_1 , займаючи посаду начальника юридичної служби Херсонської філії ДП «АМПУ», не мала переважного права на продовження виконання покладених на неї трудових обов`язків у відношенні до інших працівників юридичної служби філії, дія трудових договорів з якими призупинена не була.

Як було вказано вище, відповідно до листа 08 грудня 2022 року вих. №21 Первинної профспілкової організації професійних працівників ДП «АМПУ», позивач ОСОБА_1 є членом виборного органу Первинної профспілкової організації професійних працівників ДП «АМПУ».

Призупинення дії трудового договору є зміною умов трудового договору та оплати праці, а тому зміна умов трудового договору та оплати праці шляхом призупинення дії трудового договору між членом виборного органу профспілки - ОСОБА_1 та ДП «АМПУ», потребує попередньої згоди виборного органу Первинної профспілкової організації професійних працівників ДП «АМПУ», якого отримано не було.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України та ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», така згода мала бути отримана, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку відповідачем вчинено порушення законодавства про працю, у зв`язку з чим наказ №44-ОП від 21.11.2022 року «Про припинення простою та призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » слід визнати незаконним та скасувати.

Що стосується посилання представника ДП «АМПУ» на те, що позивачкою порушений порядок вирішення трудового спору, то суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, з чим повністю погоджується колегія суддів, що такий порядок позивачем ОСОБА_1 був повністю дотриманий.

Обставини справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 працювала в ДП «АМПУ» яке не припиняло своєї роботи у зв`язку зі збройно. Агресією РФ проти України. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Херсонська філія ДП «АМПУ», ідентифікаційний код ВП 38728533, в процесі припинення не перебувала та не перебуває.

Після звільнення позивача ОСОБА_1 в Херсонській філії ДП «АМПУ» укладались господарські договори, і продовжувалась господарська діяльність, оформлювалась та подавалась звітність, а дію трудових договорів не призупинено з 15 працівниками, які, перебуваючи у стані простої, фактично продовжують виконувати свої трудові функції.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність поновлення позивача ОСОБА_1 на попередній посаді і виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто за період з моменту призупинення дії трудового договору по день постановлення судового рішення, із розрахунку 1 588,75 грн. її середньоденного заробітку, тобто з 21.11.2022 року по 25.09.2023 року, що складає 354 291,25 грн. за 223 робочі дні, з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, який відповідно до статті 430 ЦПК України, допустив негайне виконання рішення, в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 30 980,62 грн.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог, судове рішення фактично не оскаржується.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розподілення між сторонами судового збору.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного рішення суду та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк