Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

(заочне)

14 травня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретарі Бойко Л.Л.

прокурора - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Бурчак»», про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 Василівська окружна прокуратура Запорізької області в особі першого заступника керівника ОСОБА_4 , звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою рф, в порядку спадкування набула право власності на земельну ділянку площею 2,2159 га, кадастровий номер :01:029:0020, розташовану на території Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності було зареєстровано за відповідачкою у встановленому законом порядку 13.01.2022. При цьому, вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма «Бурчак» на підставі договору оренди №89 від 29.12.2011р., який було укладено попереднім власником ОСОБА_5 на строк 20 років. Разом з тим, в силу вимог ч.4 ст.81 Земельного кодексу України земля сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями чи особами без громадянства, підлягають відчуженню протягом року. У разі невиконання цієї вимоги така земельна ділянка згідно з ч.2,4 ст.145 ЗК України підлягає конфіскації за рішенням суду і відповідно право власності особи припиняється. В даному випадку, земельна ділянка сільськогосподарського призначення цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримана відповідачкою ОСОБА_3 , яка є громадянкою рф, у спадщину, останньою протягом року не відчужена, у зв`язку з чим право власності відповідачки підлягає припиненню шляхом конфіскації земельної ділянки за рішенням суду, у зв`язку з чим прокуратура і звернулась до суду з цим позовом. Таке звернення має місце в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, оскільки вказаний орган через відсутність фінансування на оплату судового збору, обмеженість повноважень щодо отримання доказової інформації тощо самостійно на цей час не може звернутись до суду з цим позовом.

Просить припинити право власності відповідачки ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 16.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін, третьої особи.

Ухвалою суду від 04.04.2024 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, третьої особи.

В судовому засіданні прокурор Василівської окружної прокуратури Запорізької області Сухова Н.А. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник позивача - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гурильов А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, відзиву на позов чи зустрічного позову не подала.

На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідачки в заочному порядку.

Представник третьої особи - ТОВ «Агрофірма «Бурчак» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування набула право приватної власності на земельну ділянку площею 2,2159 га, кадастровий номер :01:029:0020, розташовану на території Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності відповідачки на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2022 державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 13.01.2022, реєстровий №11. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233.

При цьому, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма «Бурчак» на підставі договору оренди земельної ділянки №89 від 29.12.2011р. з додатковою угодою до нього №1 від 05.05.2021р., який було укладено попереднім власником ОСОБА_5 (орендодавець) на строк 20 років. 13.01.2022 до реєстру внесені зміни щодо відомостей про орендодавця, а саме, зазначено таким ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05.01.2024 вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2159 га, на території Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер :01:029:0020, становить 480 686,63грн.

За інформацією Управління ДМС України у Вінницькій області від 11.10.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації та документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 19.10.2016, виданою УДМС України у Вінницькій області, з 25.10.2016 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 30.01.2024 ОСОБА_3 з питань набуття громадянства України в установленому порядку до територіальних органів ДМС України не зверталась.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право власності повинне мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними.

Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Аналогічні положення закріплені в ст.319,321 ЦК України.

Крім того, відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.346, ст.354 ЦК України право власності припиняється у разі конфіскації майна, яка застосовується до особи за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст.13,14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст.80 Земельного кодексу України можуть бути громадяни та юридичні особи.

Згідно з ч.2-4 ст.81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Згідно з п.д) ч.1 ст.140, п.в) ч.1 ст.143 ЗК України право власності на земельну ділянку припиняється, в т.ч.примусово, у разі її конфіскації за рішенням суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику (ч.4 ст.145 ЗК України).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та її територіальні органи.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді щодо визначення поняття «інтереси держави» висловлено позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх об`єктів права власності та господарювання тощо (п.3 мотивувальної частини).

16.02.2023 Василівською окружною прокуратурою Запорізької області направлено запит до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з метою з`ясування вжитих цим органом заходів щодо конфіскації у ОСОБА_3 , яка є громадянкою рф, земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка не була відчужена нею протягом року.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від №10-8-0.41-846/2-23 від 29.03.2023 Управлінням не вживались заходи щодо конфіскації земельної ділянки у зв`язку з недостатністю бюджетних коштів на оплату судового збору та відсутність належних, допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог.

Оцінивши наведене прокурором обґрунтування порушення інтересів держави, яке полягає в тому, що відповідачка ОСОБА_3 , будучи громадянином рф, в установлений законом строк не відчужила земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка не може їй належати за законом, та до теперішнього часу безперешкодно використовує цю земельну ділянку на території України, однак ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області як уповноважений державний орган позбавлений можливості здійснювати ефективний захист інтересів держави у спірних правовідносинах, суд вважає звернення прокурора з цим позовом в інтересах держави обґрунтованим, спрямованим на відновлення законності та недопущення володіння громадянами рф землями сільськогосподарського призначення на території України без належних на те правових підстав.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка ОСОБА_3 , яка є громадянкою рф, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка за законом не може їй належати, упродовж року після набуття права власності (з 13.01.2022 по 13.01.2023) не відчужила її, як це передбачено ч.1 ст.145 ЗК України.

Таке порушення відповідно до ч.2 ст.145 ЗК України є підставою для конфіскації земельної ділянки у власність держави за рішенням суду.

З огляду на характер спірних правовідносин невідповідності такого заходу втручання держави в право особи на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р, суд не вбачає, він має нормативну основу, переслідує легітимну мету та є пропорційним їй.

Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави.

На підставі вищевикладеного, позов Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки ОСОБА_3 сплачений прокуратурою за подання цього позову до суду судовий збір в сумі 7210,30грн.

Керуючись ст.13,14,41,131-1 Конституції України, ст.15,16,319,321,346,354 ЦК України, ст.80,81,140,145 ЗК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити.

Припинити право власності громадянки російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 2,2159 га, кадастровий номер :01:029:0020, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської селищної ради Василівського району Запорізької області шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Запорізької обласної прокуратури, ЄРДПОУ 02909973, рахунок UA0000271 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 7210,30грн. (сім тисяч двісті десять гривень 30 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.05.2024.

Суддя Н.А.Мурашова

14.05.2024