Справа № 338/867/22
Провадження № 2/353/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Головатчук І.М.,

представника позивача адвоката Рокетської С.В.,

представника відповідача адвоката Зайдель І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року у розмірі 27911,89 дол. США, з яких: 15793,86 дол.США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1809,38 дол.США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 504,00 дол.США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9804,65 дол.США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Уточнивши свої позовні вимоги, даний позов підтримав та суду пояснив, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 09.08.2005 року уклали кредитний договір № IFBWGK00000008. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати їй кредит у розмірі 23760,00 дол. США на термін до 08.08.2025 року, а вона зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 14.08.2013 року було укладено додаткову угоду до вищевказаного кредитного договору. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшили на 32.05 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол. США.; комісія у розмірі 0,00 дол. США., пеня у розмірі 32.05 дол. США. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, особа сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, з саме видав ОСОБА_3 кредит у розмірі 23760,00 дол. США. Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2016 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" було задоволено стягнути заборгованість у розмірі 20463,87 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали договір поруки. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором після ухвалення такого рішення, заборгованість до стягнення за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року становить - 9040,44 дол. США, а саме: 274,12 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 08.2022 року; 36,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року; 8730,32 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року. За таких обставин, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року у розмірі 9040,44 дол. США, понесені судові витрати та повернути надмірно сплачений судовий збір в сумі 10349 грн 10 коп.

19.02.2024 року на адресу суду від відповідача, ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що в первинній редакції кредитного договору комісія в розмірі 0,18 % щомісячно розраховувалася від суми виданого кредиту за винятком суми кредиту, що надається для сплати страхових платежів, а після підписання додаткової угоди 0,18 % як винагорода за надання фінансового інструменту стягується зі всієї збільшеної суми кредиту. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таким чином збільшення суми кредиту, відсотків за користування, введення щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, збільшення строку позовної давності збільшує її відповідальність як поручителя, тому порука припинилася 14.08.2013 року. У зв?язку зі зміною умов кредитування зміни до договору поруки не вносилися. Також з моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту від 19.11.2014 року, позову від 17.02.2015 року, поданого до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області нарахування відсотків суперечить чинному законодавству. Таким чином позовна вимога до поручителя про стягнення 272 дол. відсотків за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року не відповідає закону. Позивач просить стягнути з поручителя 8 730,32 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов?язання за договором за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року, відсоткова ставка 0,15 % за кожен день прострочення, період нарахування з 15.01.2015 року по 01.03.2020 року. До вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність 1 рік. Як видно з розрахунку заборгованості, доданого до уточненої позовної заяви, банком заявлено до стягнення пеню, нараховану станом на 01.03.2020 року, тобто за межами річного строку позовної давності. Крім того, заявлений розмір неустойки значно перевищує розмір заявлених збитків - неотриманих банком процентів у розмірі 274,12 дол. США, а тому просила відмовити в задоволені позову (а.с. 210-212).

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилися, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду.

Представник відповідача адвокат Зайдель І.Р., у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову та пояснила, що після підписання додаткової угоди до кредитного договору, умови кредитування змінилися та збільшилися зобов`язання поручителя, однак зміни до договору поруки не вносилися. Крім того, до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність 1 рік. Як видно з розрахунку заборгованості, доданого до уточненої позовної заяви, банком заявлено до стягнення пеню, нараховану станом на 01.03.2020 року, тобто за межами річного строку позовної давності. Отже, заявлений розмір неустойки значно перевищує розмір заявлених збитків - неотриманих банком процентів у розмірі 274,12 дол. США, а тому просила відмовити в задоволені позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

07.12.2022 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

21.11.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача,дослідивши матеріали справи та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 09.08.2005 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № IFBWGK00000008, відповідно до умов якого, банк ОСОБА_3 кредит у виді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 23760,00 дол. США на умовах, передбачених в даному договорі (а.с. 13-14, 1 том).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредит надається на придбання житла в сумі 20000,00 дол. США і на оплату страхових платежів сумі 1760,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця. Строк користування кредитними ресурсами - по 08.08.2025 року включно.

Згідно п. 1.5. кредитного договору № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,33% на місяць, нарахованих від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

З п. 4.1. даного договору вбачається, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 2.2.2.; 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні (або сумі у валюті кредиту, еквівалентній 1 грн. по курсу НБУ на день сплати) за кожний день прострочення.

ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 20000,00 доларів США шляхом відкриття кредитної лінії, що підтверджується розпорядженням № 1 про видачу кредитних коштів від 09.08.2005 року (а.с. 15, 1 том).

Згідно п 5.1. кредитний договір № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року (а.с. 19, 1 том). Відповідно до п. 1. якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі: сума кредиту 23760 дол. США, нараховані відсотки за користування кредитом, штрафні санкції за невиконання умов кредитного договору. У випадку повного або часткового невиконання позичальником своїх зобов`язань по додатковій умові № 3, останні відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 2 договору поруки). При неможливості виконання поручителем своїх зобов`язань через відсутність грошових коштів на рахунку поручителя, останньому нараховують пеню у розмірі 0,2% від суми прострочених платежів за кожний день прострочки (п. 3 договору поруки).

14.08.2013 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року (а.с. 16, 1 том). Згідно додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни до вищевказаного кредитного договору: суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшити на 32,05 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол. США; комісія у розмірі 0,00 дол. США; пеня у розмірі 32,05 дол. США; у разі порушення позичальником будь якого із зобов`язань, передбачених в графіку погашення кредиту понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 32,02 дол. США.

Згідно п. 1.1 додаткової угоди № 1 банк зобов?язується надати позичальникові грошові кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк по 08.08.2025 року включно, у виді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 24264,61 дол. США на наступні цілі: придбання житла у розмірі 20000,00 дол. США, а також у розмірі 4264,61 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця. Періодом сплати вважати період з "03" по "08" число кожного місяця. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до графіка погашення кредиту (а.с. 17-18, 1 том).

Як вбачається з п. 7 вищевказаної угоди позичальник за весь період неналежного виконання зобов?язань по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку: в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування уредитом; в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором. Сплата позичальником штрафу здійснюється за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання.

Встановлено, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року належним чином не виконувала.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2016 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено, у мотивувальній частині якого встановлено, що зобов"язання за кредитним договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року забезпечено договором поруки, укладеним 09 серпня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 яка, відповідно до ст. 554 ЦК України, є солідарним боржником, а також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 20463, 87 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.01.2015 року - 322715,23 грн (заборгованість за кредитом 16263,46 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 2628,17 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 468 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1104, 24 дол. США) та 3227,15 грн сплаченого судового збору, яке набрало законної сили 09.03.2016 року (а.с. 109-110, 2 том).

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У ст. 599 ЦК України закріплено, що зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, постановлення рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2016 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

З розрахунку заборгованості за договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 року встановлено, що за період 15.01.2015 року по 16.08.2022 року року має заборгованість у розмірі 9040,44 дол. США, з яких: 274,12 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року; 36 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року; 8730,32 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року (а.с. 111-113, 2 том).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік.

Однак, як вбачається з копії додаткової угоди № 1, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років, та підписано уповноваженою на те особою, ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Судом встановлено, що сума пені нарахованої позивачем, перевищує розмір збитків завданих банку, а саме 274,12 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 08.2022 року; 36,00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року; 8730,32 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року.

Такий розмір пені є явно завищеним, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, тому є доцільним зменшити розмір пені, який значно перевищує розмір спричинених позивачу збитків та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у сумі 100 дол. США.

Крім того, суд враховує те, що відповідач є особою пенсійного віку із незадовільним станом здоров`я, що вбачається із довідки № 44 від 06.02.2024 року, яка видана КНП «Центр первинної медичної допомоги» Богородчанська амбулаторія зальної практики сімейної медицини Богородчанської селищної ради (а.с. 217, 2 том), з низьким рівнем доходу, що вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді від 25.10.2023 року, де доходи за період з 1 кварталу по 4 квартал 2022 року становлять 27440 грн; доходи за період з 1 кварталу по 2 квартал 2023 року становлять 30535 грн (а.с. 215-216, 2 том).

Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4957 грн 78 коп.

На підставі ст.ст. 524, 525, 526, 530, 533-535, 549, 553, 554, 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № IFBWGK00000008 від 09.08.2005 рокуза період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року у розмірі 410 (чотириста десять) доларів 12 центів США, з яких: 274 (двісті сімдесят чотири) долари 12 центів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року; 36 (тридцять шість) доларів 00 центів США - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року; 100 (сто) доларів 00 центів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 15.01.2015 року по 16.08.2022 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 4957 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 78 копійок сплаченого судового збору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк», надмірно сплачений судовий збір згідно платіжного доручення № ZZ427B1OC7 від 07.06.2022 року у розмірі 10349 (десять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 10 копійок на р/р НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 територіальна громада, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2024 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК