ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1612/24Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В. В.
Провадження № 22-ц/817/993/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

учасників справи: представника ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/1612/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року, постановлену суддею Снігурським В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Тернопільська міська рада про усунення перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Зборівського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Тернопільська міська рада про усунення перешкод у користуванні майном.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Коцюба Н.Я. подала клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

В обґрунтування заявленого клопотання представник ОСОБА_1 - адвокат Коцюба Н.Я. вказала, що між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди щодо використання належних їм земельних ділянок, а саме: встановлення факту самочинності будівництва та усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільної забудови та паркану зведених по суміжних земельних ділянках.

Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року призначено в цивільній справі № 599/1612/24 судову будівельно-технічну експертизу.

Проведення експертизи доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців,4 у м. Тернопіль, 46025), попередивши їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову дати висновок, згідно ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено такі питання :

1. Чи є об`єкти будівництва будинку, господарських будівель і споруд, які зведені на земельній ділянці ОСОБА_2 за кадастровим номером :04:001:0152, яка знаходиться в межах села Глядки Тернопільського району Тернопільської області, самочинним будівництвом?

2. Чи об`єкти будівництва будинку, господарських будівель та споруд і зведені паркани на земельній ділянці належній ОСОБА_2 за кадастровим номером :04:001:0152, яка знаходиться в межах села Глядки Тернопільського району Тернопільської області, відповідають встановленим будівельним нормам, протипожежним вимогам та санітарним правилам щодо відступлення від сусідніх суміжних меж земельних ділянок та щодо відстані до сусідніх будинків та споруд, належних ОСОБА_1 .?

3. Якщо в ході проведення експертного дослідження будуть встановлені порушення ДБН при здійсненні будівництва будинку, господарських будівель та споруд і парканів на земельній ділянці належній ОСОБА_2 за кадастровим номером :04:001:0152, яка знаходиться в межах села Глядки Тернопільського району Тернопільської області та які призводять до порушення прав позивача ОСОБА_1 щодо належного користування майном, яке належить йому на праві приватної власності, вказати можливі способи (варіанти) усунення таких порушень.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

В провадження експертів направлено необхідні документи.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року та постановити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Позивачем долучено до позовної заяви відповідь на адвокатський запит з Державної будівельної інспекції в Тернопільській області від 21.06.2024, з якої вбачається, що в реєстрі будівельної діяльності, який розпочав свою роботу з липня 2021 паперових документів за параметром пошуку замовник ОСОБА_2 - не виявлено.

З приводу начебто зведення будівель та паркану як самочинного будівництва для видачі до органу державного архітектурно-будівельного контролю для видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил позивач не звертався і такого конкретного факту нічим не підтверджує, що не дає висновку про наявність ознак самочинного будівництва відповідачем будівель та паркану.

Окрім цього, при зверненні в суд позивач долучив до позовної заяви лише неякісну, нечітку фотографії земельних ділянок, що належать позивачу і відповідачу та незрозумілих на них об`єктах без зазначення відстаней між ними, інших належних, допустимих доказів порушень законодавства із сторони відповідача, позивач не надав. А тому, встановити відповідність фактичної межі та площі даної земельної ділянки належних позивачу та відповідачу та розміщених на них будівель та паркану та відстаней між ними не має можливості.

Також, враховуючи зміст пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог, вважає, що питання, поставлені на вирішення експертизи, не стосуються предмету спору, а відтак не підлягають з`ясуванню судом при розгляді даної справи. Ухвала суду не містить мотивації потреби у призначенні такої експертизи.

Також, в порушення процесуальних норм суд першої інстанції, під час судового засідання 03 вересня 2024 року, розглядаючи клопотання позивача щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи не роз`яснив відповідачу її прав запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на її думку, потребує висновку експерта, не надав час на підготовку таких питань та взагалі позбавив можливості надати свої питання до експертів.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Коцюба Н.Я. подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 у якому зазначила, що ОСОБА_2 та членами її родини чиняться перешкоди ОСОБА_1 у користуванні його майном, а саме земельними ділянками по суміжних межах. Впритул до земельних ділянок та господарських будівель ОСОБА_1 , без належного відступлення від меж, ОСОБА_2 поставлено загорожі з обох боків та зведено будівлі, на які у неї немає дозвільних документів.

При здійсненні будівництва будинку, господарських споруд та встановлення парканів відповідачем не було забезпечено відступ від межі земельних ділянок вглиб власної території, а зовнішня стіна будинку розміщена впритул до межі ОСОБА_1 . Також, при влаштуванні перекриття самочинної забудови, відповідачем не влаштовано стоки дощової води та води від танення снігу на власну територію, а навпаки всі атмосферні опади, збираючись на площині даху стікають на земельну ділянку позивача, що здійснює регулярне підтоплення земельної ділянки позивача, адже відстань від стін забудови відповідача становить менше ніж один метр, що є порушенням будівельних норм та правил.

Щодо зведеної огорожі, то огорожа між суміжними земельними ділянками має бути заздалегідь узгоджена із сусідом, у відповідності до вимог ЗК України щодо правил добросусідства. Якщо згоду досягнуто, то паркан можна розмістити рівно по межі між двома земельними ділянками. Якщо сусід проти таку огорожу можна встановити суто на своїй ділянці, не виходячи за межову лінію ділянки сусіда. Позивач згоди на спорудження паркану рівно по межі між суміжними з ним земельними ділянками відповідачу не надавав. А тому відповідач мав розмістити паркан лише на своїй земельній ділянці за кадастровим номером :04:001:0152.

Таким чином зазначені вище порушення відповідачем норм та правил при здійсненні будівництва будинку, господарських споруд та встановлення парканів, позбавляють позивача належно обслуговувати свої господарські будівлі та в повному обсязі використовувати майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку за кадастровим №:04:001:0177.

Оскільки у зв`язку з тим, що між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди щодо використання належних їм земельних ділянок, для встановлення обставин, що становлять предмет доказування у вказаній справі, а саме встановлення факту самочинності будівництва та відповідно усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільної забудови та паркану зведених по суміжних земельних ділянках, вважають, що у даній справі необхідно призначити судову будівельно-технічну експертизу.

08.11.2024 Тернопільська міська рада через систему Електронний суд подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. При прийнятті рішення покладаються на думку суду.

25 листопада 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Терлюк О.Я. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Викладені вимоги в апеляційній скарзі підтримує повністю та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Коцюба Н.Я. проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечила, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 12 ЦПК України також визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу).

Відповідно до ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №75 7/1782/18 зазначено, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 та члени її родини чинять перешкоди йому у користуванні земельними ділянками по суміжних межах, оскільки впритул, без належного відступлення від його меж земельних ділянок, ОСОБА_2 поставлено загорожі з обох боків та зведено будівлю, на яку у неї немає дозвільних документів. При влаштуванні перекриття самочинної забудови, відповідачем не влаштовано стоки дощової води та води від танення снігу на власну територію, а навпаки всі атмосферні опади, збираючись на площині даху стікають на земельну ділянку позивача, що здійснює регулярне підтоплення земельної ділянки позивача, адже відстань від стін забудови відповідача становить менше ніж один метр, що є порушенням будівельних норм та правил.

Призначаючи за клопотанням представника позивача судову будівельно-технічну експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи необхідні спеціальні знання, однак при постановленні ухвали допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права.

Так, на вирішення експерта поставлено питання: чи є об`єкти будівництва будинку, господарських будівель і споруд, які зведені на земельній ділянці ОСОБА_2 за кадастровим номером :04:001:0152, яка знаходиться в межах села Глядки Тернопільського району Тернопільської області, самочинним будівництвом?

Колегія суддів вважає, що дане питання лежить в правовій площині і без спеціальних знань суд взмозі оцінити подані сторонами суду докази з цього приводу і надати їм відповідну оцінку.

Разом з тим, в позовній заяві позивач зазначає, що при влаштуванні перекриття самочинної забудови, відповідачем не влаштовано стоки дощової води та води від танення снігу на власну територію, а навпаки всі атмосферні опади, збираючись на площині даху стікають на земельну ділянку позивача, що здійснює регулярне підтоплення земельної ділянки позивача.

Однак з цього приводу заявником не сформовано жодного питання, проте саме вказана обставина стосується предмету спору.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що розглядаючи клопотання позивача щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції не роз`яснив відповідачу їхнього права запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта і не надав можливості запропонувати такі питання.

Колегія суддів вважає, що позбавивши можливості відповідача надати питання експерту, порушую принцип змагальності сторін, визначений у ст.12 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив порушення норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Підстав для розподілу судових витрат немає, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома