Справа № 357/1328/24
Провадження № 2/357/1597/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі, яка є матір`ю їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Відповідач переїхала з дитиною проживати в будинок своїх батьків, не погодивши з позивачем місце проживання дитини. Відповідач добровільно не відпускає дитину з батьком, на перемови не йде, а тому позивач неодноразово звертався до Служби у справах дітей з питанням вирішити спір між батьками та встановити порядок участі батька у вихованні та особистому спілкуванні з дитиною. Однак, ОСОБА_2 продовжила перешкоди в зустрічах з сином, а коли відбувалася зустріч з дитиною, то завжди в присутності ОСОБА_2 та з пропозиціями зустрітися з дитиною в будинку її батьків. Позивач не бажає сваритися ні з ОСОБА_2 , ні з її родичами та хоче зустрічатися з сином без присутності відповідача і її батьків. ОСОБА_2 маніпулює сином, руйнує його психіку, був випадок, що дитина не назвала позивача татом, а говорить на діда «тато». Служба у справах дітей належно не оцінює докази, вважає, що перешкод з боку матері не має, хоча такі перешкоди вчиняються постійно. ОСОБА_2 не йде на контакт, одноособово розпоряджається життям і здоров`ям сина, самостійно вирішує де і як лікувати дитину, не допускає батька у життя дитини, не усвідомлює необхідність участі батька у вихованні сина. Позивач завжди йде на компроміси, дитина любить батька, а тому не має необхідності зустрічатися з сином, лише, в присутності матері. Позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити такі способи участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини : 1. Встановити графік побачень з дитиною, без присутності матері і її батьків, - перша субота місяця з 10:00 до 18:00 години; третя субота місяця з 10:00 з ночівлею за місцем проживання батька до 10:00 години третьої неділі місяця; - друга і четверта неділя місяця з 10:00 до 18:00 ; - у святкові дні року (Новий рік, Різдво, День народження дитини) з 10:00 до 14:00 години; 2. Проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 без присутності матері: протягом 7 днів в осінньо-зимовий період, а після досягнення сином 6 річного віку під час осінніх або зимових канікул; - протягом 14 днів в літній період, а після досягнення 6-річного віку під час літніх канікул; зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання та лікування дитини; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у щоденному спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Павлецька М.А. позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач та її представник, адвокат Дульдієр О.П. в судовому засіданні позов не визнали.

Представник третьої особи, згідно довіреності в справі, ОСОБА_6 підтримала позов.

Процесуальні дії та рішення у справі.

24.01.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження по справі в загальному порядку (Т.1а.с.76).

22.02.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Дульдієр О.П. про відкладення судового засідання (Т. 1 а.с.79)

19.03.2024 року позивач подав клопотання про долучення письмових доказів (Т.1а.с.86-94)

19.03.2024 року представник відповідача адвокат Дульдієр О.П. подав клопотання про допит свідка та подав письмові докази у справі, пропозиції відповідача щодо мирного врегулювання спору (Т.1а.с.95, 96-205, 206-207).

19.03.2024 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд по суті на 02.05.2024 року (Т.1а.с.213)

18.04.2024 року третя особа по справі направила суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника (Т.1а.с.216).

29.04.2024 року третя особа у справі направила на адресу суду висновок органу опіки та піклування з вирішення даного спору від 23.04.2024р.(Т.1а.с.219-221).

02.05.2024 року третя особа по справі направила суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника (Т.1а.с.223).

02.05.2024 року відповідач подала письмово викладені пропозиції щодо порядку участі батька у вихованні і спілкуванні з сином та письмові пояснення (Т.1а.с.224-232).

09.05.2024 року третя особа у справі направила на адресу суду повторно висновок органу опіки та піклування з вирішення даного спору від 23.04.2024р. (Т.2 а.с.2-3).

17.05.2024 року третя особа по справі направила суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника (Т.2 а.с.5).

17.05.2024 року в судовому засіданні позивач та відповідач подали письмові пояснення у справі та письмово викладений виступ в дебатах (Т.2 а.с. 6-7, 8-11, 12-15).

Заслухавши пояснення сторін по даній справі та їхніх представників, думку представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони по справі це бувше подружжя, шлюб між яким було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.10.2022 року (Т.1 а.с.18-19)

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1,а.с.17).

Позивач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрована в АДРЕСА_2 , а фактично, проживає по АДРЕСА_3 . Наведене підтверджуєтся зібраними матеріалами справи та поясненнями сторін.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 04.10.2022 року у справі №357/7129/22 позивач сплачує аліменти на утримання свого сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 17.08.2022року. (Т.1а.с.18-19).

Позивач за місцем роботи в ТОВ «Білоцерківхлібопродукт» характеризується виключно позитивно (Т.1а.с.55).

Відповідач за місцем роботи в АТ «Райфайзен Банк» характеризується виключно позитивно (Т.1 а.с. 154-155).

Матеріали справи містять чисельні звернення позивача до правоохоронних органів та Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з приводу порушення його прав, як батька та перешкод з боку матері дитини в зустрічах та спілкуванні позивача з сином. Так само, відповідач надала копії звернень та відповідей правоохоронних органів і Служби у справах дітей БЦ міськради на її звернення щодо спірного питання .

Відповідач надала до матеріалів справи медичні висновки, аналізи, виписку із медичної картки та консультаційні висновки спеціалістів щодо незадовільного стану здоров`я малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1 а.с.97-115)

Згідно рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 23.04.2024 року за № 339 «Про надання до суду висновку щодо вирішення судового спору про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_5 та визначення способів участі батька у вихованні сина», комітет дійшов висновку про доцільність встановлення порядку участі батька у вихованні та особистому спілкуванні з сином ОСОБА_4 : - перша, третя субота та неділя місяця з 10:00 год. До 18 :00 години в присутності матері, (до досягнення дитиною 7 років); - перша і третя субота місяця з 10:00 до 10:00 годин неділі, з ночівлею (після досягнення дитиною 7 років); - проведення спільного відпочинку протягом 7 днів під час зимових та протягом 14 днів під час літніх канікул (після досягнення дитиною 7 років) (Т.2 а.с.2-3).

В судовому засіданні позивач суду пояснив, що його колишня дружина самовільно вирішила перейти жити з дитиною в будинок своїх батьків та постійно перешкоджає ОСОБА_1 в побаченнях із сином, вигадує різні причини, налаштовує дитину проти батька. ОСОБА_2 дозволяє зустрічатися з сином лише в її присутності, часто відмовляє в таких зустрічах. Дитина боїться щось сказати чи зробити без дозволу матері. Раніше син ОСОБА_7 часто залишався з позивачем та його батьками. А наразі, ОСОБА_2 забороняє зустрічатися з дитиною без присутності матері.

Відповідач суду пояснила, що не заперечує і не перешкоджає позивачу зустрічатися і спілкуватися з сином. Навпаки, неодноразово запрошувала позивача в будинок де мешкає син. Наразі дитині краще жити в будинку батьків ОСОБА_2 , оскільки там є цокольний поверх де можна залишатися на період повітряної тривоги. Відповідач стверджує, що саме в її присутності можуть відбуватися зустрічі батька з сином, оскільки ОСОБА_2 і так постійно була з дитиною, займалася його вихованням, лікуванням, син без матері не засинає, ОСОБА_2 володіє інформацією про стан здоров`я дитини та не довіряє ОСОБА_1 . Відповідач стверджує, що дотримувалася встановленого Службою у справах дітей графіку побачень батька з сином, але дитина почала хворіти, а позивач постійно нехтує здоров`ям сина, наполягає чітко дотримуватися встановленого графіку, що іноді втомлює сина. Дитина перенесла операцію, а тому йому не можна довго і активно гуляти, а позивач на це не зважає. У дитини алергія на котів, а у квартирі позивача 2 коти, що несе небезпеку дитині.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка приходиться мамою позивача, суду показала, що вона завжди допомагала сім`ї свого сина, раніше часто забирала до себе онука ОСОБА_7 , який залишався з нею на цілий день та бувало що й ночував, іноді ОСОБА_9 приїздив разом з дитиною гостювати. Після розірвання шлюбу, у сина з невісткою почалися непорозуміння через поділ квартири, а потім ОСОБА_2 почала чинити перешкоди в зустрічах та спілкуваннях з дитиною. В жовтні 2022 року свідок востаннє бачила свого онука ОСОБА_7 , а потім ще 1 раз випадково зустріла. ОСОБА_2 заблокувала всі контакти з родиною свідка. Свідок не може зателефонувати бувшій невістці, поцікавитися своїм онуком.

Свідок ОСОБА_10 , яка приходиться сестрою позивача, суду показала, що відповідач перешкоджає всій родині позивача спілкуватися з малолітнім ОСОБА_7 . Батько відповідача повідомив свідку, що тепер у позивача залишилися лише обов`язки по оплаті аліментів на дитину. Свідок разом з позивачем приїздили до будинку де мешкає ОСОБА_2 в свій день по графіку побачень, але матір дитини заборонила зустріч, перешкоджає спілкуватися з дитиною.

Свідок ОСОБА_11 , який приходиться батьком відповідача, суду показав, що ніяких перешкод позивачу в спілкуванні з дитиною ніхто не чинить. Бувший зять абсолютно не займався дитиною, бив свого сина, малолітній ОСОБА_7 ховався від діда, бо боявся чоловіків. Зараз, проживаючи в будинку свідка, дитина заспокоїлася. Онук не хоче йти на зустрічі з батьком, йому важко цілий день гуляти, такі зустрічі виснажують дитину. Дитина не може залишатися без матері. У всіх випадках, саме позивач починає конфлікти, свідок пропонував зятю і доньці мирно розірвати шлюб та залишитися друзями, але позивач вивіз з квартири всі речі, сказавши, що то подарунки його родичів на весілля. Був випадок, що свідок не впустив в свій будинок позивача на день народження онука, бо позивач приїхав без запрошення, не попередивши про свій візит.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Під час вирішення даної справи суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» та іншими правовими актами.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто поживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд погоджується з висновком виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина. При цьому, суд зауважує, що зустрічі батька з сином не повинні відбуватися виключно за бажанням дитини чи бажанням матері дитини.

А тому, враховуючи інтереси дитини, її вік та життєві обставини в яких вона опинилася (розлучення батьків, зміна місця проживання, тривоги через воєнні дії в країні), а також, враховуючи висновок Служби у справах дітей, який був складений на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов можливо задовольнити частково.

Запропонований позивачем порядок побачень, на думку суду, не в інтересах дитини, оскільки встановлення судом порядку побачень де у всі святкові дні по 4 години дитина проводитиме лише з батьком, призведе до порушення прав та інтересів дитини і інших осіб. В даному випадку, слід зобов`язати сторони попередньо домовлятися між собою щодо святкових днів, враховуючи бажання, вподобання, інтереси самої дитини. Крім того, суд враховує, що святкові дні можуть припадати на навчальний період і визначити ці дні обов`язковими для спілкування з батьком, може призвести до порушення навчального процесу. Суд вважає за можливе визначити спільне проведення часу відпочинку позивача з сином в зимовий та літній період, під час канікул дитини, однак, погодження часу таких побачень має бути попередньо обговорено з матір`ю дитини.

На думку суду, графік побачень з дитиною, який просить встановити позивач на даний час різко змінює стале, в останні півтора роки, життя дитини. До семирічного віку дитини, зустрічі з батьком мають відбуватися в присутності матері. При цьому, слід врахувати рекомендації лікарів педіаторів та психологів щодо необхідності денного сну для дитини віком до семи років. Враховуючи, що дитина більшість часу проводила з матір`ю, яка з народження опікувалася життям і здоров`ям свого сина, враховуючи стан здоров`я малолітнього ОСОБА_7 , його діагноз, суд вважає, що подолавши соціальну ситуацію розвитку дошкільного віку, покращивши мислення та мовлення, малолітній ОСОБА_7 з семи років зможе самостійно, без присутності матері, проводити час з батьком та іншими родичами. Також слід зазначити, що на даному етапі, в присутності обох батьків дитина буде відчувати себе більш захищеною та впевненою.

Враховуючи постійне проживання дитини разом із матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень батька з дитиною, виключно, бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побаченні з дитиною. Такий висновок зроблено Верховним Судом у справі №138/96/17.

Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, суд враховує, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану, а тому саме матір має налаштовувати дитину на спілкування з батьком та підтримання родинних відносин з іншими родичами.

Відповідач, заперечуючи позов, неодноразово вказувала, що не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, а навпаки сприяла зустрічам батька з сином. Відповідач подала ряд доказів про намагання мирним шляхом вирішити спірні питання щодо участі батька у вихованні сина. Однак, встановлені судом обставини про постійні звинувачення сторонами один одного, вчинення прихованих аудіо-записів, відеофіксація зустрічей, збирання доказів, свідчать про недовіру та виниклі неприязні відносини між сторонами. Судові спори, звернення до правоохоронних органів, Служби у справах дітей, вказують на існування спору, та взаємні перешкоди з боку обох батьків в нормальному спілкуванні з їхнім сином. Крім того, неповідомлення позивача про стан здоров`я його дитини та про вибір медичного закладу, медичне обстеження і лікування, без обговорення такого обома батьками, - є порушенням прав позивача, як батька.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, встановленим в судовому засіданні обставинам, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися неприязні відносини, що унеможливлюють домовленість між ними щодо виховання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд визначає способи участі батька у вихованні дитини.

З досліджених в судовому засіданні доказів, показів свідків та прослуханих аудіо записів вбачається порушення прав дитини обома батьками, а тому суд вважає за потрібне попередити обох батьків дитини, про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини лише в її інтересах.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.19,141,153,158, 159 СК України, Конвенцією про права дитини (ратифікованої Постановою ВР України за № 789-ХІІ від 27.02.1991р.), ст.ст. 12,77, 78, 88, 263, 264,354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) встановити графік побачень дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 , в присутності матері, до досягнення дитиною семи років, а з семирічного віку - без присутності матері ОСОБА_2 :

- перша субота місяця з 10:00 години до 18:00 години;

- третя субота місяця з 10:00 години до 18:00 години, з можливістю ночівлі за місцем проживання батька до 10:00 години третьої неділі місяця, але лише за бажанням дитини;

- друга й четверта неділя місяця з 10:00 години до 18:00 години;

- у святкові дні року (Новий рік, Різдво, день народження дитини) з 10:00 години до 13:00 години, без перешкод і змін в можливих запланованих заходах, які мають бути обговорені обома батьками, з пріоритетом інтересів дитини;.

2) проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 із сином ОСОБА_5 , після досягнення ним семирічного віку, без присутності матері, але з попереднім обговоренням і погодженням цього відпочинку з матір`ю дитини:

- протягом семи днів в осінньо-зимовий період, а після досягнення сином 7-річного віку під час осінніх або зимових канікул;

- протягом чотирнадцяти днів в літній період, а після досягнення сином 7-річного віку під час літніх канікул.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання та лікування малолітнього ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у щоденному спілкуванні з сином ОСОБА_5 засобами телефонного зв`язку.

Попередити батьків дитини про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина, лише, в його інтересах.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.05.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола