Єдиний унікальний номер справи 235/5222/16-ц
Номер провадження 4-с/235/5/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Юриної К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Державна судова адміністрація України, головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни,

В С Т А Н О В И В :

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Державна судова адміністрація України, головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни. Скарга обґрунтована тим, що 11.10.2023 ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі №235/5222/16-ц у задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про роз`яснення судового рішення відмовлено. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 гривні. 20.12.2023 постановою Дніпровського апеляційного суду ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.10.2023 змінено в частині розміру судового збору, стягнутого з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави, зменшивши цей розмір з 1073,60 грн до 429,44 грн. На підставі зазначеної постанови Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 26.02.2024 р. видано виконавчий лист у справі.

14.03.2024 головним державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицї (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л. відкрито виконавче провадження № 74411291. 14.03.2024 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

В порушення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження № 74411291 від 14.03.2024 не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення. У виконавчому провадженні боржником визначено громадянина фізичну особу ОСОБА_1 замість приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є., що є порушенням порядку і способу виконання рішення та не відповідає резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2023, в якій чітко визначено, що судовий збір стягується з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни.

Відповідно до ст. 16 Закону 1403-VIII приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Згідно до ч. 3 ст. 22 Закону 1403-VIII приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України. За приписами ст. 23 Закону 1403-VIII Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. Доступ до інформації Єдиного реєстру приватних виконавців України є безоплатним, здійснюється цілодобово і без обмежень на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із забезпеченням можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування інформації без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів. За приписами ст. 24 Закону 1403-VIII приватний виконавець зобов`язаний до початку здійснення діяльності застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами. Відповідно до ст. 32 Закону 1403-VIII приватний виконавець уповноважений зберігати кошти, цінні папери або інші цінності, що вилучаються у боржника за результатами вчинення виконавчих дій, для подальшої їх передачі стягувачу. Приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремі рахунки для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець для здійснення примусового виконання рішень відкриває в державних банках рахунки, у тому числі за потреби в іноземній валюті, для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди. Кошти, зазначені у пунктах 1 і 2 частини другої цієї статті, не є доходом приватного виконавця. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» сплата судового збору у виконавчому провадженні є витратами виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 8 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до ставок судового збору, затвердженого Законом України «Про судовий збір».

Виходячи з аналізу вищезазначених норм права стягнення з приватного виконавця витрат виконавчого провадження судового збору передбачає по-перше, наявність спеціального суб`єкта суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця, по-друге, наявність спеціального боргу судового збору, який є витратами конкретного виконавчого провадження. Статус та повноваження суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця регулюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Законом України «Про виконавче провадження».

Статус фізичної особи-підприємця і статус суб`єкта незалежної професійної діяльності є відмінними. Дані про взяття на податковий облік фізичної особи -підприємця передаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у день взяття на облік. Ідентифікаційними даними ФОП є ПІБ та/або РНОКПП, за допомогою яких здійснюється пошук в Єдиному реєстрі. Для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто і підтвердженням взяття її на облік є відповідна довідка про взяття на облік платника податків, відомості про якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Тобто дані про суб`єктів незалежної професійної діяльності не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а включаються до відповідних державних реєстрів за напрямами професійної діяльності (Єдиний реєстр приватних виконавців України, Єдиний реєстр нотаріусів, Єдиний реєстр адвокатів України, Єдиний реєстр арбітражних керуючих України та ін.).

Державний виконавець мав право відкрити виконавче провадження саме на приватного виконавця виконавчого округу Одеської області, адже резолютивною частиною рішення, яка міститься у виконавчому документі, передбачено саме стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни на користь держави судовий збір.

Державним виконавцем в даному виконавчому провадженні здійснюються заходи примусового виконання, пов`язані зі зверненням стягнення на особисте майно громадянки ОСОБА_1 , що є порушенням особистих прав заявниці. Тобто державним виконавцем виконавче провадження відкрито на неналежну особу і заходи примусового виконання застосовуються до неналежного боржника у спосіб, який не відповідає резолютивній частині судового рішення. В силу положень статті 16 Закону №1403-VIII, приватний виконавець є особою, уповноваженою державою на примусове виконання рішень, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якої поширюються вимоги, встановлені статтею 2 КАС України (постанова Верховного Суду від 15.07.2021 № 380/9335/20, адміністративне провадження № К/9901/6782/21). Колегія суддів Верховного Суду в постанові від 10.09.2021 у справі № 520/4702/2020 зазначає, що після надходження на виконання рішення суду приватний виконавець починає діяти як публічна посадова особа органу державної влади, реалізовує надані йому законом специфічні владні повноваження з виконання, зокрема, судового рішення. Відповідно до положень частини другої статті 19 Основного Закону України, частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, повинен вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тобто приватний виконавець при виконанні професійних обов`язків прирівнюється до органу державної влади (суб`єкта владних повноважень) і відкриття виконавчого провадження на фізичну особу в даному випадку є неправомірним.

Державним виконавцем в даному виконавчому провадженні протиправно здійснюються заходи примусового виконання не до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є., а взагалі до третьої особи неналежного боржника, пов`язані зі зверненням стягнення на особисте майно громадянки ОСОБА_1 , а саме накладено арешти на кошти на особистих рахунках в АТ КБ «Приватбанк», що є порушенням особистих та майнових прав заявниці.

Отже, на думку скаржника, виконавчий документ не відповідає вимогам, які пред`являються до виконавчого документа.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Згідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 74411291 від 14.03.2024 не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення та зобов`язати направити таку постанову боржнику.

Визнати неправомірною дією головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 74411291 від 14.03.2024 та здійснення заходів примусового виконання відносно фізичної особи громадянки ОСОБА_1 та зобов`язати скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 74411291 від 14.03.2024 як помилково винесену, яка не відповідає вимогам діючого законодавства.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо невинесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа у справі № 235/5222/16-ц, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області області 26.02.2024, без прийняття до виконання у зв`язку з невірним зазначенням боржника та зобов`язати повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання як такого, що не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 03.04.2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені. Скаржниця ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, скаргу підтримує в повному обсязі.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що стягувач - Державна судова адміністрація України є користувачем системи «Електронний суд», проте будь-яких клопотань, заяв суду не надано.

Головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерова Людмила Леонідівна, будучи користувачем системи «Електронний суд» та належно повідомлена про день та час розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, заперечень на скаргу, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2023 року по справі 235/5222/16 апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. задоволено частково.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2023 року змінено в частині розміру судового збору, стягнутого з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. на користь держави, зменшивши цей розмір з 1073,60 гривень до 429,44 гривень. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 20.12.2023 року видано виконавчий лист наступного змісту: «стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави судовий збір у сумі 429,44 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки».

14.03.2024 року головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною відкрите виконавче провадження № 74411291 з примусового виконання виконавчого листа № 235/5222/16, виданого 20.12.2023 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з боржника ОСОБА_1 судового збору у розмірі 429 гривень 44 копійки.

14.03.2024 року головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Людмилою Леонідівною в межах виконавчого провадження № 74411291 з примусового виконання виконавчого листа № 235/5222/16, виданого 20.12.2023 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з боржника ОСОБА_1 судового збору у розмірі 429 гривень 44 копійки, накладено арешт на грошові кошти, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки тощо.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Щодо вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 74411291 від 14.03.2024 не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення та зобов`язання направити таку постанову боржнику, суд зазначає.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №74411291 була винесена 14.03.2024 року.

Даних про те, що вказана постанова була надіслана боржнику, суду не надано. Виклики до суду головним державним виконавцем проігноровані.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження не надсилалася боржнику в строки встановлені ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Щодо вимог скарги про визнання неправомірною дією головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 74411291 від 14.03.2024 та здійснення заходів примусового виконання відносно фізичної особи громадянки ОСОБА_1 та зобов`язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 74411291 від 14.03.2024 як помилково винесену, яка не відповідає вимогам діючого законодавства, та визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо невинесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа у справі № 235/5222/16-ц, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 20.12.2023 р., без прийняття до виконання у зв`язку з невірним зазначенням боржника та зобов`язання повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання як такого, що не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 14.03.2024 року головним державним виконавцем на підставі виконавчого документу виконавчого листа № 235/5222/16, який за своїм змістом відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» і підстави для його повернення стягувачу без прийняття до виконання, передбачені ч.4 ст.3 вказаного Закону відсутні.

Виконавчий лист 235/5222/16 від 20.12.2023 року видано відповідно до змісту рішень судів.

Суд зауважує, що стягувачем у виконавчому листі зазначено Державну судову адміністрацію України.

Згідно підпункту 3 пункту 8 розділу 1 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження система обліковує виконавчі документи за категорією стягнення (характером зобов`язання), суб`єктом стягувача та боржника, суб`єктом видачі виконавчого документа, а саме боржника: фізична особа; фізична особа - підприємець; юридична особа; державне підприємство; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства; комунальне підприємство; держава; державний орган; орган місцевого самоврядування; установа банку, у якій введено тимчасову адміністрацію.

Суд вважає за доцільне зауважити, що підпунктом 3 пункту 8 розділу 1 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження не передбачено приватного виконавця, як суб`єкта боржника з метою обліку виконавчих документів, зважаючи на що доводи скаржника з приводу здійснення заходів примусового виконання відносно неї як фізичної особи суд відхиляє як неспроможні і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в цій частині.

За таких обставин дії державного виконавця не суперечать вимогам чинного законодавства, вчинені в межах його повноважень і суд не вбачає порушення прав скаржника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на дії та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Державна судова адміністрація України, головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження № 74411291 від 14.03.2024 не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення та зобов`язати направити таку постанову боржнику.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М.Хмельова