Справа №521/3352/24
Пров. №2/766/9582/24
27 листопада 2024 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з під арешту,-
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Дніпровський відділ ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції постанова АА653003 від 23.01.2004 року, реєстраційний номер обтяження 2513639 від 20.10.2005 року.
В обґрунтування позову вказала, що їй на праві приватної спільної сумісної власності є 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , іншим співвласником житлового будинку був її син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Маючи намір отримати спадок після смерті сина, їй стало відомо, що на його частину накладено арешт на підставі постанови державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції, постанова АА653003 від 23.01.2004 року, реєстраційний номер обтяження 2513639 від 20.10.2005 року. З огляду на викладене, змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.05.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Представником позивачки подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, відзив не подано.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 06.11.1997 р. №109.
23.01.2004 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №653003, на виконання постанови №3-7717 виданої 07.11.2003 р. Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 штраф 17 грн, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369040348 від 08.03.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 наявне обтяження (архівний запис) №2513639 внесений 20.10.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження постанова АА 653003 від 23.01.2004 р. Державна виконавча служба Дніпровського районного управління юстиції; об`єкт обтяження 1/3 частина будинку, яка належить ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.02.2020 року.
Відповідно до листа Дніпровського ВДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.01.2024 р. №2553, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження №653003 про стягнення коштів з ОСОБА_2 .
Відповідно до п.п.4.15, 4.17 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Таким чином, зазначеною нормою передбачено, що у випадку накладення арешту судовими чи слідчими органами на спадкове майно, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Як вбачається з матеріалів справи, арешт на все майно спадкодавця (1/3 частину майна) накладено державною виконавчою службою в рамках постанови про стягнення штрафу в дохід держави, виданої Дніпровським районним судом м.Херсона у 2003 році. Виконавче провадження відсутнє.
Відповідно до ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Частиною 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна боржника виконавцем. Відповідно до ч.5 ст.59 зазначеного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно з п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Оскільки право позивача на отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Згідно п.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права та є різновидом негаторного позову (пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18).
Позивачка є спадкоємицею майна на яке накладено арешт, є співвласником спірного майна та фактично володіє та користується цим майном. Спору щодо права власності немає.
Судом з`ясовано, що виконавче провадження, в рамках якого був накладений арешт відсутнє, інших виконавчих проваджень відносно спадкодавця в АСВП не виявлено, проте арешт залишився не знятим.
Таким чином, вважаючи свої права як спадкоємця порушеними внаслідок існування арешту спадкового майна, позивачка має правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину, переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини.
Враховуючи, що існування арешту перешкоджає позивачці реалізувати своє право на спадщину, та право власності, відсутність на виконанні будь-яких виконавчих проваджень, в тому числі в рамках якого було накладено арешт на все майно спадкодавця, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
На підставі викладеного, ст.6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Зняти арешт з 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який було накладено на майно ОСОБА_2 , в межах виконавчого провадження державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції постанова АА653003 від 23.01.2004 року, реєстраційний номер обтяження 2513639 від 20.10.2005 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. В. Ус