Справа № 944/2294/24
Провадження №2/944/1042/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.05.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та господарських будівель, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ЯД №466523 від 03 грудня 2008 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться на даній земельній ділянці, а також стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину ринкової вартості відчуженого відповідачем автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , станом на час розгляду справи.

Розглянувши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у ст.177 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Згідно з ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач зазначає, що їй невідома точна вартість майна, яке належить їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності та є предметом даного позову. Встановити таку вартість не виявляється можливим, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи, які дають можливість провести оцінку майна. Тому суду надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі Закон № 2658-ІІІ) доказом дійсної вартості нерухомого майна є складений суб`єктом оціночної діяльності звіт про оцінку майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом № 2658-ІІІ.

Згідно із ч. 4 ст. 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом ч. 1 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 Закону № 2658-III).

Оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Твердження позивача про неможливість провести оцінку майна, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає необґрунтованим.

Оскільки ОСОБА_1 не надано суду неналежні докази вартості спірного майна, а тому не можливо визначити ціну позову, з якої слід визначити вірну суму судового збору, яка підлягає до сплати.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно встановити вартість спірного майна, визначити загальну ціну позову та доплатити судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову, або зазначити підстави для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, наведені недоліки позовної заяви виключають можливість відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного недоліку позовної заяви протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду у вказаний термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Б. Поворозник