Справа № 466/7462/23
провадження № 2/445/164/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останньої моральну шкоду, завдану йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст. 187 КК України, в розмірі 20000,00 грн. В обгрунтування позову вказав, що ОСОБА_2 06.04.2021р. близько 21год.30хв. протиправно, всупереч його волі через вхідні двері проникла в житловий будинок, в якому він проживає. Знаходячись в будинку, відповідачка з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення висловила йому протиправну вимогу про передачу їй грошових коштів. Отримавши відмову, ОСОБА_2 застосувала до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме завдала йому фрагментом цегли, що знаходився в полімерному пакеті зеленого кольору, який вона тримала в руці, один удар в голову. Отримавши грошові кошти в сумі близько 600грн., ОСОБА_2 продовжила свої протиправні дії. Всупереч його волі вона заволоділа його мобільним телефоном марки «Нокія 103» чорного кольору вартістю 110грн., повторно висловила йому протиправну вимогу про передачу їй грошей. Отримавши відмову, вона застосувала до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, нанісши йому декілька ударів по голові фрагментом цегли, що знаходився в полімерному пакеті зеленого кольору. Після застосування такого фізичного насильства він надав відповідачці грошові кошти в сумі 1000грн. В результаті нападу відповідачка заподіяла йому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забійних ран голови, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Незаконно заволодівши грошовими коштами в сумі 1600грн. та мобільним телефоном «Нокія 103» чорного кольору вартістю 110грн., ОСОБА_2 з місця вчинення злочину втекла. Вказані обставини були встановлені вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 14.04.2022 року, яким відповідачку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 ККУкраїни, та призначено покарання, передбачене санкцією даної статті. Вказав, що внаслідок злочинних дій відповідачки, йому завдано немайнових втрат, спричинех моральними та фізичними стражданнями, які він пережив у віці 80 років. Незважаючи на те, що з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше ніж два роки, він продовжує проживати в постійній тривозі за своє здоров`я, життя та майно. Його моральні страждання проявилися у фізичних болях, які він зазнав безпосередньо під час та після заподіяння йому відповідачкою тілесних ушкоджень. Навність фізичної та психологічної травми порушила його звичний ритм життя, завдала йому негативних емоцій. Відтак, вважає, що визначений ним розмір моральної шкоди - 20000,00 грн., є обгрунтованим та співмірним з пережитими ним душевними стражданнями, пережитим фізичним болем, відповідає принципам розумності та співрозмірності.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог. В обгрунтування заперечень вказав, що в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження про обвинувачення відповідачки, остання визнача свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялася, пояснила обставини, за яких вона вчинила даний злочин, зазначивши, що умислу у заподіянні позивачу тілесних ушкоджень у неї не було, а виникло усе раптово та несподівано для неї. При цьому, одразу після спричинення тілесних ушкоджень позивачу вона намагалась надати у доступний для неї спосіб медичну допомогу йому. Крім того, вказав, що позивачем не обгрунтовано розмір моральної шкоди, не надано доказів , які б підтверджували обсяг його моральних страждань, не зазначено в чому проявилося порушення його звичного ритму життя. Зауважив, що розмір моральної шкоди є надто високим для відповідачки та неспівромірним з її можливостями для відшкодування такої. У зв`язку з наведеним просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подала відповідь на відзив представника відповідачки, виклавши заперечення на аргументи, зазначені у відзиві. Зокрема, зазначила, що розмір моральної шкоди - 20000,00 грн., у порівнянні з пережитими позивачем моральними стражданнями є більш ніж достатньо обгрунтованим, зважаючи на те, що позивачу в похилому віці з вини відповідачки довелося пережити напад з метою заволодіння його майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло. Ціна таких злочинних дій відповідачки - 1600,00 грн. та мобільний телефон "Нокія- 103". Доказом заподіяння відповідачкою йому тілесних ушкоджень є висновок судово-медичної експертизи, що був досліджений судом при розгляді кримінального провадження про обвинувачення відповідачки. Впродовж розгляду кримінального провадження, позивач вживав заходів для захисту своїх порушених прав, його життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. При визначенні роміру моральної шкоди було враховано правову позицію ВП ВС від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14, ОП КЦС ВС від 05.12.2022 по справі № 214/7462/20.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідачки та відповідачка проти задоволення позову заперечили, покликаючись на заперечення, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та сторони відповідача, повно та всебічно з`ясувавши дійсні обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів такого захисту відповідно до п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 14.04.2022 року, відповідачку - ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні криінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 06.04.2021р. близько 21год.30хв. протиправно, всупереч волі господаря ОСОБА_4 через вхідні двері проникла в житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому той проживає. Знаходячись в будинку, ОСОБА_2 з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення висловила потерпілому ОСОБА_4 протиправну вимогу про передачу їй грошових коштів. Отримавши відмову, ОСОБА_2 застосувала до потерпілого ОСОБА_4 фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме завдала йому фрагментом цегли, що знаходився в полімерному пакеті зеленого кольору, який вона тримала в руці, один удар в голову. Отримавши грошові кошти ОСОБА_4 в сумі близько 600грн., ОСОБА_2 продовжила свої протиправні дії. Всупереч волі ОСОБА_4 вона заволоділа його мобільним телефоном марки «Нокія 103» чорного кольору вартістю 110грн., повторно висловила протиправну вимогу потерпілому ОСОБА_4 про передачу їй грошей. Отримавши відмову, ОСОБА_2 застосувала до потерпілого ОСОБА_4 фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, нанісши йому декілька ударів по голові фрагментом цегли, що знаходився в полімерному пакеті зеленого кольору. Після застосування такого фізичного насильства потерпілий ОСОБА_4 надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000грн. В результаті нападу ОСОБА_2 заподіяла потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забійних ран голови, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Незаконно заволодівши грошовими коштами в сумі 1600грн. та мобільним телефоном «Нокія 103» чорного кольору вартістю 110грн., ОСОБА_2 з місця вчинення злочину втекла. Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.

Даний вирок суду набрав законної сили 04.11.2022 року.

Цивільний позов, в порядку ст. 128 КПК України, потерпілим, як цивільним позивачем, не пред`являвся.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За висновком експерта № 38/2021 Золочівського районного відділення КЗ ЛОР ЛОБСМЕ від 21.05.2021 року, що був досліджений при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , при судово-медичній експертизі в громадянина ОСОБА_4 виявлені: рани на голові. При поступленні та послідуючому лікуванні в хірургічному відділенні №2 КНП «Золочівська ЦРЛ» з 07.04.21р. по 16.04.21р. в громадянина ОСОБА_4 діагностовано: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Множинні забійні рани голови». Вказані ушкодження являються наслідком дії тупих предметів, могли утворитися 06.04.2021 року, та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ветераном війни.

Згідно довідки про склад сім`ї №242 від 08.06.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає один за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення позивачу моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на його користь, суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що у зв`язку із протиправними діяннями відповідачки, що спричинило легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я позивачу, останньому була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у його житті, викликали негативні переживання та спогади, тривогу, психологічний дискомфорт, почуття образи, обурення, приниження гідності.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з принципу співмірності та зазначає, що саме через страждання особи визначається поняття моральної шкоди, в свою чергу стражданням є відчуття глибоких душевних мук чи сильного фізичного болю, а не будь-яка тривала чи короткочасна негативна емоція, що може виникати у особи, як реакція на ті, чи інші дії або бездіяльність.

В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду висловленої у постанові ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі за № 752/17832/14-ц, а саме, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, виходячи з вимог розумності і справедливості, а також враховуючи характер вчиненого протиправного діяння відповідачкою відносно позивача, який є особою похилого віку, що спричинило останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (струс головного мозку, множинні забійні рани голови), спрямованого на заволодіння його майном, що в подальшому призвело до негативних змін його звичного ритму життя, яке проявилося в постійній тривозі за безпеку свого життя, здоров`я та майна, з огляду на його відносну безпорадність, оскільки поживач проживає у своєму помешканні один, чим йому безумовно було завдано моральних та душевних страждань, суд приходить до висновку, що визначений позивачем розмір морального відшкодування є цілком обгрунтованим та адекватним, а також є достатньою грошовою компенсацією за завдану моральну шкоду.

Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 2,4,5,11,13,141,246, 258,259,263-265,272,273 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень) моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 06.05.2024 року.

Суддя В. М. Сивак