ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 202/2883/22 Номер провадження 22-ц/814/1852/24Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

08 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року в частині відмови в застосуванні зустрічного забезпечення позову (повний текст судового рішення складено 16 лютого 2024 року) у справі за заявою ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення, долучення доказів, скасування забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року, зокрема, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову, скасування забезпечення позову відмовлено.

Роз`яснено, що ухвала місцевого суду в частині відмови в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням в частині відмови в застосуванні зустрічного забезпечення позову, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 01 березня 2024 року до Полтавського апеляційного суду засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, яка була зареєстрована судом 04 березня 2024 року за Вх. №4203/24.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року в частині відмови в застосуванні зустрічного забезпечення позову було встановлено, що дана апеляційна скарга подана з порушенням вимог статей 353, 357 ЦПК України, а саме апеляційну скаргу подано на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Частиною першою статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Системне тлумачення положень частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, зокрема в одних випадках вживається слово: «відмови» (пункти 1, 4, 7, 10 та ін.), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (пункти 3, 6, 11 та ін.).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена окремо від такого рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц та Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 466/10464/16-ц.

Схожі правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції викладені в ухвалах від 13 червня 2018 року у № 522/14750/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

У пункті 5 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 521/18597/18, від 20 грудня 2019 року у справі № 306/513/16-ц та від 19 листопада 2020 року у справі № 520/14591/18, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Керуючись статтями 352, 353, 357, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року в частині відмови в застосуванні зустрічного забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення, долучення доказів, скасування забезпечення позову повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська