КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/2751/20
Провадження № 2/552/111/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Біжко Т.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та визнання недійним договору купівлі - продажу та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 27.05.2020 року звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та визнання недійним договору купівлі продажу.Посилалась на те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 20.09.1997 року було укладено шлюб. Під час шлюбу за спільні кошти подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбали майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 . Все майно на праві власності зареєстровано на відповідача. Зазначила, що вказане вище майно є спільною власністю подружжя, а тому в порядку поділу майна подружжя, яке є їх спільною сумісною власністю за позивачем ОСОБА_1 може бути визнано право власності на частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .Також до шлюбу відповідачу був подарований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, 28.03.2015 року внаслідок пожежі він був повністю знищений .Позивач зусиллями своїх родичів звела будинок. У побудові даного будинку безпосередньо приймали участь ОСОБА_1 та її три сини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , рідний брат позивача. Відповідач та його родичі приймали незначну участь, як фізичного так і матеріального характеру, в побудові даного будинку. Посилалась на те, що оскільки даний будинок був зруйнований внаслідок пожежі, а на тому ж місці був побудований новий будинок, за значну частину особистих коштів позивача, вважає, що він є спільною власністю подружжя та підлягає поділу, як майно подружжя, незважаючи на те, що будинок до пожежі був подарований відповідачу.

Просила суд визнати, що житлові будинки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 та авто Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя.

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 майно, що надбано у період шлюбу, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 4/5 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель , що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 майно, що придбано у період шлюбу, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частини вартості автомобіля Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 80 000 грн..

23.02.2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог. Вказувала, що ОСОБА_3 здійснив відчуження транспортного засобу Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 на свою маму з метою приховання майна. Крім того, ціна, яка зазначена у договорі купівлі продажу є значно нижче, ніж ринкова вартість даного автомобіля, що підтверджує фіктивність даного договору. З відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області вбачається, що власником транспортного засобу Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , яка є матір`ю відповідача.

Остаточно просила суд визнати, що житлові будинки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 та авто Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя.

Поділити вищезазначене майно наступним способом:

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 майно, що надбане у період шлюбу, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 4/5 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 майно, що придбано у період шлюбу, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 ;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частини вартості автомобілю Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 80 000 грн..

Визнати недійсним договір купівлі продажу транспортного засобу №7218/20/009851 від 08 серпня 2020 року транспортного засобу Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2020 року відкрито провадження у даній справі.

09.12.2020 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Зазначив, що 02.07.2020 року шлюб між ним та позивачем було розірвано. За час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано та зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 наступне майно: 19/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 . На теперішній час домовленості про добровільний розподіл майна, що є спільною власністю, між позивачем та відповідачем не досягнуто. Вказував, що оскільки спірна частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 були придбані під час шлюбу сторін, тобто є спільною сумісною власністю подружжя, отже вказане майно підлягає поділу між сторонами у рівних частках.

Просив суд визнати, що 19/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та грошові кошти, які були вилучені з продажу автомобіля Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 108 000 грн. є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ..

Провести розподіл спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Залишити у власності ОСОБА_3 право власності на:

-2/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку від 05.06.2015 року;

-Грошові кошти, які були вилучені з продажу автомобіля Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 108000 грн..

Залишити у власності ОСОБА_1 право власності на:

-19/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-Дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Припинити режим спільного сумісного майна подружжя на вищевказане майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та визнання недійсним договорів купівлі продажу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 року прийнято зустрічну позову заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та визнання недійним договору купівлі продажу.

01.04.2021 року до Ленінського районного суду м. Харкова від представника позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Зазначив, що відповідач за зустрічним позовом не заперечує проти визнання, щодо 19/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , дачного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 є спільною сумісною власністю подружжя. Щодо грошових коштів, які були вилучені з продажу транспортного засобу заперечують у повному обсязі. Щодо розподілу спільного майна подружжя варіантом, який зазначений ОСОБА_3 в своїй зустрічній позовній заяві заперечують у повному обсязі.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави 15.03.2023 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зустрічну позову заяву визнала частково.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, були належним чином повідомлені про місце та дану розгляду справи.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 20 вересня 1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбу, який 02 липня 2020 року було розірвано.

Також встановлено, що згідно договору дарування від 13.06.1997 року ОСОБА_9 подарував ОСОБА_3 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_5 . Житлова площа будинку 57,80 кв.м. та при ньому є надвірні будівлі.

Із звіту про причину виникнення пожежі, що сталась 28.03.2015 року вбачається, що частково знищені покрівлі житлових будинків по АДРЕСА_6 .

Відповідно до договору купівлі продажу частини житлового будинку від 05.06.2015 року укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , останній прийняв у власність 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу №4774 від 22.10.2007 року на праві спільної часткової власності належить 19/200 частки житлового будинку, з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 12.02.2008 року належить дачний будинок за адресою: АДРЕСА_4 .

Із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 03.07.2020 року вбачається, що автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 із 16.09.2017 року належить ОСОБА_3 ..

Відповідно до договору купівлі продажу транспортного засобу №7218/20/009851 від 08.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 придбала автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , який був зареєстрований за власником транспортного засобу 16.09.2017 року. Вартість транспортного засобі за домовленістю сторін 108000 грн..

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.

За загальним підходом, закріпленим у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Звідси стаття 60 СК України містить презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Частиною першою статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 та дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , набута ОСОБА_1 за час шлюбу з ОСОБА_3 , а тому є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та частки майна позивача та відповідача є рівними, а тому необхідно здійснити їх поділ у рівних частинах.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання житлових будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_7 спільною сумісною власністю подружжя необхідно відмовити, адже позивачем не надано до суду правовстановлюючих документів на відновлений після пожежі житловий будинок.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання недійним договору купівлі продажу транспортного засобу суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної в постанові від 8.04.2015 (справа №6-7цс15), законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна без письмової згоди одного з подружжя. Тому при розгляді спорів про поділ майна та визнання недійсними правочинів щодо відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості майна, відчуженого не в інтересах сім`ї.

Пленум Верховного Суду України у п.п.22, 24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 роз`яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК . Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, яке підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що перебуває в третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 Сімейного кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У матеріалах справи відсутні докази того, що договір купівлі продажу транспортного засобу №7218/20/009851 від 08.08.2020 року укладений між ТОВ «Магнолит» та ОСОБА_4 був укладений із порушенням норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання вказаного договору недійсним, отже у даній частині позов задоволенню не підлягає.

Однак, у зв`язку з тим, що автомобіль Dacia Logan номерний знак НОМЕР_2 був придбаний відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі із позивачем, а тому був спільною сумісною власністю подружжя із відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошову компенсацію частини вартості даного автомобіля.

Із матеріалів справи вбачається, що риночка ціна автомобіля Dacia Logan 2008 року становить 160 000 грн., а тому із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути грошову компенсацію за частини вартості автомобіля Dacia Logan номерний знак НОМЕР_2 у розмірі 80 000 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та визнання недійним договору купівлі продажу задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати, що 19/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та дачний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 19/400 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 19/400 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину дачного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину дачного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частини вартості автомобіля Dacia Logan номерний знак НОМЕР_2 у розмірі 80 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 210 грн. 15 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1286 грн. 05 коп..

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Головуючий Т.В.Шаповал