Єдиний унікальний номер 235/1720/24
Провадження № 2/235/722/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Леонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трун О.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 27.02.2018 по 10.02.2020, звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України.

При звільненні підприємство не провело з ним повного остаточного розрахунку по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст.116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2023 року (справа № 235/212/23) з ТОВ «Краснолиманське» на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 47704,48 грн.

14 грудня 2023 року рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі.

Як вбачається з квитанції № 209780 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС відповідачу було доставлено позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі 17.08.2023.

На підставі наведеного, просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виплати сум, що належать йому при звільненні, з 18.08.2023 по 14.12.2023, що становить 85 робочих днів (а.с.2-4).

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.26).

У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, вважаючи їх такими, що порушують його права та законні інтереси.

Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з 27.02.2018 по 10.02.2020.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2023 року № 235/212/23 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 47 704,48 грн.

Судове рішення виконано 14.12.2023 в повному обсязі, що не заперечує сам позивач.

10 лютого 2020 року позивач звільнився з підприємства, але в цей день не працював, знаходився у черговій відпустці.

З урахуванням обставин справи суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

ТОВ «Краснолиманське» протягом багатьох років є флагманом енергетичного комплексу України, а також містоутворюючим та бюджетоутворюючим підприємством і знаходиться у м. Родинське Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Після початку війни російським агресором вугледобувна галузь переживає глибоку кризу, виконуючи свою господарську діяльність, підприємство платить податки до бюджету країни, виплачує заробітну плату працівникам, які кожен день, ризикуючи своїм життям, роблять спуски під землю, щоб давати енергетичну стабільність для внутрішнього виробника електроенергії та постачання цієї електроенергії до осель українських сімей.

Відповідач просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, застосувати принцип розумної співмірності при визначенні середнього заробітку, належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України (а.с.29-30).

Проаналізувавши позовні вимоги і заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами письмових доказів, суд доходить наступних висновків.

Позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 27 лютого 2018 року по 10 лютого 2020, працюючи гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України (а.с.8-12).

Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором.

Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України).

Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (ч.1); при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (ч.2).

Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

З квитанції № 209780 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС позовна заява з додатками була доставлена ТОВ «Краснолиманське» від представника позивача ОСОБА_2 17.08.2023 (а.с.13-15).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 вересня 2023 року стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 47704,48 грн без утримання всіх обов`язкових платежів (а.с.16-18).

Відповідно до платіжної інструкції № 2860 ОСОБА_1 14.12.2023 сплачено борг, стягнутий з ТОВ «Краснолиманське» згідно з виконавчим листом № 235/212/23, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 23.10.2023 у ВП № 73596705, в сумі 47704,48 грн (а.с.19).

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» № 333 від 13.05.2024 середньоденний заробіток ОСОБА_1 на дату звільнення склав 940,95 грн (а.с.31).

Таким чином, позивач має право на відшкодування йому середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 19.08.2023 по 13.12.2023 в сумі 78098,85 грн (940,95 грн х 83 дні), де 940,95 грн - середньоденний заробіток позивача, 83 - кількість робочих днів затримки розрахунку.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову сплачений позивачем судовий збір в сумі 946,19 грн (968,96 грн х 97,65% : 100%) необхідно покласти на відповідача (а.с.1).

Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Хмельницького Богдана, 64, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 серпня 2023 року по 13 грудня 2023 року в сумі 78 098 (сімдесяти восьми тисяч дев`яноста восьми) гривень 85 копійок з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів, на відшкодування сплаченого судового збору 946 (дев`ятсот сорок шість) гривень 19 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції за правилами ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко