ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9753/24 Справа № 2-6510/11 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.

секретар судового засідання Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами представника Заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчук Олександра Андрійовича ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року по справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов Максим Євгенович, заступник начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчук Олександр Андрійович, на рішення директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є., заінтересовані особи: директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є., заступник начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчук О.А..

Вказана скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року у справі № 2-6510/2011 (провадження № 4-с/175/26/2023), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. задоволено у повному обсязі, визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. при розгляді скарги ОСОБА_2 21 серпня 2023 року у виконавчому провадженні №63340536 щодо не проведення перевірки законності виконавчого провадження №63340536, не прийняття процесуального рішення у формі постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536, не направлення стягувачу ОСОБА_2 копії постанови про проведення перевірки законності виконавчого провадження № 63340536 за скаргою від 21 серпня 2023 року.

Скаржник вказує, що 18 квітня 2024 року за результатами повторного розгляду скарги від 21 серпня 2023 року директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є. прийняв постанову № 2/20.6-20/24 про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536, відповідно до якої постановив визнати, що заступником начальника міжрегіонального управління начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчуком О.А. за період з 18 травня 2023 року до 21 серпня 2023 року дотримано вимоги статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». У задоволенні скарги ОСОБА_2 від 21 серпня 2023 року на бездіяльність заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчука О.А. директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відмовив у повному обсязі.

Враховуючи викладене, скаржник просив визнати неправомірним та скасувати рішення директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є., а саме: Визнати, що заступником начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчуком О.А. за період з 18 травня 2023 року по 21 серпня 2023 року дотримано вимоги ст. 74 ЗУ Про виконавче провадження, яке зазначене у п.3 перевірки законності виконавчого провадження № 63340536 за скаргою ОСОБА_2 від 21 серпня 2023 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_2 , а саме, визнано неправомірною і скасовано постанову директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. від 18 квітня 2024 року № 2/20.6-20/24 про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині п.3 резолютивної частини, а саме: «Визнати, що заступником начальника міжрегіонального управління начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчуком О.А. за період з 18 травня 2023 року до 21 серпня 2023 року дотримано вимоги статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» за скаргою ОСОБА_2 від 21 серпня 2023 року.

В апеляційній скарзі представник заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчук О.А. ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що повторний розгляд скарги ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не проводився законно, оскільки суд не встановлював обов`язку щодо повторного розгляду скарги.

В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України посилаючись на порушення судом норм процесуального права просило ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у рішенні від 31 жовтня 2022 року визнав неправомірною постанову начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчука О.А. про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року з мотивів відсутності правових підстав для її винесення, що, у свою чергу, виключає необхідність у проведенні повторної перевірки.

У відзивах на апеляційні скарги, ОСОБА_2 просив ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, врахувавши надані відзиви на апеляційні скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 19 вересня 2022 року у порядку, передбаченому ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 звернувся до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О.А. зі скаргою на постанову начальника Слобожанського ВДВС Дзіжка Р.Ю. від 30 червня 2022 року про скасування постанови державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. від 30 листопада 2021 року у виконавчому провадженні №63340536 про повернення ОСОБА_2 виконавчого документу (виконавчого листа у справі №2-6510/2011) на підставі пункту 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

03 жовтня 2022 року за результатами розгляду скарги від 19 вересня 2022 року заступник начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчук О.А. прийняв постанову №23/2022 про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536, якою у задоволенні скарги від 19 вересня 2022 року відмовив у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року у справі №2-6510/2011 (провадження № 4-с/175/19/2022), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2023 у справі № 2-6510/2011 (провадження № 22-ц/803/4146/23) і постановою Верховного Суду від 08 вересня 2023 року у справі № 2-6510/2011 (провадження №61-8779св23), визнано незаконною і скасовано постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О.А. №23/2022 від 03 жовтня 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року.

21 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А., в якій просив: провести перевірку законності виконавчого провадження № 63340536; визнати неправомірною бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчука О.А. за період із 18 травня 2023 до 21 серпня 2023 щодо не розгляду і не повідомлення стягувача ОСОБА_2 про результати розгляду скарги від 19 вересня 2022, поданої у виконавчому провадженні № 63340536; копію процесуального рішення, прийнятого за результатами розгляду вказаної скарги, направити на електронну пошту.

Листом за вих. № 128185/Л-28247/20.3.1 від 29 вересня 2023 року ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_2 у задоволенні скарги від 21 серпня 2023 року у зв`язку з тим, що не вбачається підстав для проведення перевірки законності виконавчого провадження №63340536.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року у справі № 2-6510/2011 (провадження № 4-с/175/26/2023), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. задоволено у повному обсязі, визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. при розгляді скарги ОСОБА_2 21 серпня 2023 року у виконавчому провадженні № 63340536 щодо не проведення перевірки законності виконавчого провадження № 63340536, не прийняття процесуального рішення у формі постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63340536, не направлення стягувачу ОСОБА_2 копії постанови про проведення перевірки законності виконавчого провадження № 63340536 за скаргою від 21 серпня 2023 року.

18 квітня 2024 року за результатами повторного розгляду скарги ОСОБА_2 від 21 серпня 2023 року директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є. прийняв постанову №2/20.6-20/24 про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536, відповідно до якої постановив: «Визнати, що заступником начальника міжрегіонального управління начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчуком О.А. за період з 18 травня 2023 року до 21 серпня 2023 року дотримано вимоги статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Пунктом 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 20 квітня 2016 року № 1183/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року за № 617/28747 передбачено, що управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, контролює здійснення примусового виконання рішень у випадках, передбачених законом, відповідним відділом примусового виконання рішень та відділом державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України; здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; розглядає звернення громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних із виконанням рішень, аналізує стан цієї роботи, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.

Відповідно п. 10 Типового положення, начальник управління очолює управління, здійснює керівництво його діяльністю; організовує роботу управління, відділу з виконання завдань, покладених на міжрегіональне управління, з питань реалізації державної політики у сфері примусового виконання рішень; забезпечує здійснення перевірки законності виконавчих проваджень відповідно до вимог закону; організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних із діяльністю управління та відділу, проводить особистий прийом громадян.

Згідно розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 № 512/5, Перевірити законність виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, відділах державної виконавчої служби; начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані; начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до п. 3 розділу XII Інструкції, про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються: підстави витребування цього виконавчого провадження; у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності; у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Згідно п. 7 розділу XII Інструкції, про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Встановлено, що 18 квітня 2024 року за результатами повторного розгляду скарги ОСОБА_2 від 21 серпня 2023 року, а саме скарги на бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А., директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є. прийняв постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63340536, відповідно до якої постановив визнати, що заступником начальника міжрегіонального управління начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчуком О.А. за період з 18 травня 2023 року до 21 серпня 2023 року дотримано вимоги статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року у справі № 2-6510/2011 (провадження № 4-с/175/19/2022), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2023 у справі № 2- 6510/2011 (провадження № 22-ц/803/4146/23) і постановою Верховного Суду від 08 вересня 2023 року у справі № 2-6510/2011 (провадження № 61-8779св23), визнано незаконною і скасовано постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О.А. № 23/2022 від 03 жовтня 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року.

Таким чином, встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що після скасування вищевказаної постанови у начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О.А. виникло зобов`язання повторно розглянути скаргу від 19 вересня 2022 року і за результатами її розгляду прийняти законне і обґрунтоване процесуальне рішення у формі постанови.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А. про те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року його не зобов`язано повторно розглянути скаргу ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року, оскільки суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З урахуванням того, що скарга ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року наразі є нерозглянутою, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що постанова директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. № 2/20.6-20/24 про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині визнання того, що заступником начальника міжрегіонального управління начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчуком О.А. за період з 18 травня 2023 року до 21 серпня 2023 року дотримано вимоги статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційних скарг про те, що повторний розгляд скарги ОСОБА_2 від 19 вересня 2022 року Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не проводився законно, оскільки суд не встановлював обов`язку щодо повторного розгляду скарги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти в апеляційних скаргах, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції чітко вказав підстави для задоволення скарги, які відповідають нормам чинного законодавства та з якими погоджується колегія суддів.

Інші доводи апелянтів колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про її задоволення.

Оскаржувана ухвала, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинна бути залишена без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційних скарг без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачені апелянтами суми судового збору за подання апеляційних скарг поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника Заступника начальника міжрегіонального управління начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Більчук Олександра Андрійовича ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.П. Барильська

Судді М.О. Макаров

І.Ю. Ткаченко