ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1315/24 Справа № 932/2915/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (суддя першої інстанції Куцевол В.В., повний текст рішення складено 20 жовтня 2023 року),

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 44 888,28 грн., з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 5 068,72 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року в задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився представник ОСББ «Первозванівський» Смірнов А.А., та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та без з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Мотивує скаргу тим, що ОСОБА_1 з дати набрання рішенням законної сили з 13 жовтня 2017 року по 28 жовтня 2019 року не здійснювала реєстрацію в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна належну їй частку.

Вказує, що обов`язок сплати внесків до ОСББ встановлений законом і не залежить від проживання чи не проживання співвласника в будинку, користування чи не користування ним спільним майном.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не з`ясувавши обставини зробив не вірний висновок про те, що за період з 29.10.2019 року по 04.08.2020 року квартира належала двом особам.

ОСОБА_6 просив рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від16 жовтня 2023 року скасувати та задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 43789,93 грн., та з ОСОБА_2 5 068,72 грн.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вказує, що не користувалась житлово-комунальними послугами через створення ОСОБА_3 та іншими користувачами квартири перешкод у її користуванні. Відповідачка не була зобов`язана оплачувати спожиті ОСОБА_3 послуги.

ОСОБА_1 просила оскаржуване рішення залишити без змін.

Від ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він наголошує на тому, що не користувався послугами позивача через створення йому перешкод у вселенні і користуванні житлом.

ОСОБА_2 просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить, 49956,87 гривень, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму, (3028 х 100 = 302800), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, 29.10.2019 за ОСОБА_1 , зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, 05.08.2020, на підставі договору дарування, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_1 передала у дар ОСОБА_2 належну їй частину вищезазначеної квартири).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, власником частини квартири АДРЕСА_1 з 29.04.2014 є ОСОБА_3 .

Згідно довідки наданої головою правління ОСББ «Первозванівський» Блемшмудт П.П. від 01.03.2021, у ОСОБА_3 , станом на 01.03.2021, відсутня заборгованість за надані житлово-комунальні послуги перед ОСББ «Первозванівський».

Відповідно до копії рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.08.2022 (справа №932/3168/21), вирішено усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення та визначити порядок користування вищезазначеною квартирою.

Згідно копії акта державного виконавця від 28.10.2022 року, складеного у межах виконавчого провадження відкритого на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2022 (справа №932/3168/21), ОСОБА_2 вселено в частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 14.07.2016 до реєстру внесено запис про реєстрацію ОСББ «ПЕРВОЗВАНІВСЬКИЙ».

Згідно копії статуту ОСББ «Первозванівський», його створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Відповідно до копій протоколів, доданих до позову, загальним зборами ОСББ «ПЕРВОЗВАНІВСЬКИЙ» погоджено розмір, порядок сплати, перелік внесків і платежів співвласників.

Згідно довідки наданої головою правління ОСББ «Первозванівський» Блешмудт П.П. від 01.01.2021, за власником частини квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , рахується заборгованість, за період з 01.10.2017 по 05.08.2020 у розмірі 44 888,28 грн., яка складається з: 33 710,78 грн. внески на витрати з управління багатоквартирним будинком, 1 590,10 грн. реструктуризація заборгованості НАК «Нафтогаз України», 750,21 грн. реструктуризація заборгованості за активну електроенергію, 1 625,84 грн. разові витрати (реконструкція вузла обліку газу), 2 581,70 грн. резервний фонд, 1 858,53 грн. ремонтний фонд, 2 587,50 грн. внески на утримання паркувального місця, 183,76 грн. вивіз сміття.

Відповідно довідки наданої головою правління ОСББ «Первозванівський» Блешмудт П.П. від 01.01.2021, за власником частини квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , рахується заборгованість, за період з 05.08.2020 01.01.2021 у розмірі 5 068,72 грн., яка складається з: 4 584,36 грн. внески на витрати з управління багатоквартирним будинком, 184,36 грн. реструктуризація заборгованості НАК «Нафтогаз України», 750,21 грн. реструктуризація заборгованості за активну електроенергію 750,21 грн., внески на утримання паркувального місця 300,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, який оформлено у вигляді довідки, позбавляє суд можливості вирахувати заборгованість ОСОБА_1 за період з 29.10.2019 по 04.08.2020, оскільки він не містить розмежування сум виходячи з того, що квартира АДРЕСА_3 у вказаний період належала двом особам, та відмовляючи в задоволенні вимоги до ОСОБА_2 зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт позбавлення користування ОСОБА_2 належною йому частиною квартири АДРЕСА_1 з обставин не залежних від його волі,

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

В силу ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що на власників покладено обов`язок сплачувати платежі спрямовані на утримання спільного майна та погоджені співвласниками будинку у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 набула право власності на частину квартири АДРЕСА_1 29.10.2019, покладення на неї обов`язку зі сплати нарахувань за житлово-комунальні послуги за період до вказаної дати, є неправомірним.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, 05.08.2020, на підставі договору дарування, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_1 передала у дар ОСОБА_2 належну їй частину вищезазначеної квартири).

В матеріалах справи наявна інформація щодо розміру щомісячних нарахувань за видами послуг по квартирі АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що розмір нарахувань за період з жовтня 2017 року по грудень 2020 року становить 49956,87 грн, тобто дана сума була розрахована на занальну площу квартири.

Також в матеріалах справи наявна довідка надана ОСОБА_3 , яка є власником частини вищевказаної квартири, з якої вбачається, що станом на 01.03.2021 року заборгованість за нею відсутня.

Апеляційний суд проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за вказаною інформаційною довідкою за частини квартири, власницею якою було ОСОБА_1 , та на даний час є ОСОБА_2 , із розрахунку поділу на два, а тому слід навести наступний розрахунок:

За період з листопада 2019 року по липень 2020 року включно, розмір щомісячних нарахувань складає 11733,46 грн., враховуючи право власності відповідачки на частини спірної квартири та зареєстроване її право власності з 29.10.2019 року по 04.08.2020 року, апеляційний суд вважає, що з неї необхідно стягнути заборгованість у розмірі 5866,73 грн. 11733,46/2 = 5866,73 грн.).

За період з серпня 2020 року по грудень 2020 року розмір щомісячних нарахувань складає 6335,90 грн., враховуючи право власності відповідача на частини спірної квартири та зареєстроване його право власності з 05.08.2020 року по теперішній час, апеляційний суд вважає, що з нього необхідно стягнути суми заборгованості у розмірі 3167,95 грн. (6335,90/2 = 3167,95 грн.).

Відповідно до ст.ст. 316-319 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власність зобов`язує.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, через неправильне застосування норм матеріального права, місцевим судом належним чином не було досліджено матеріали справи та безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Посилання відповідача ОСОБА_2 , на те, що у нього не було можливості потрапити до квартири, що він підтверджує відповідним рішенням суду не позбавляє його права та обов`язку утримувати власне нерухоме майно.

Інші посилання відповідачів апеляційний суд не приймає, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем належними доказами не підтверджено, що наявна заборгованість у відповідачів виникла тільки за частини квартири, власниками якої вони були, а тому в решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» () заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 5866,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» () заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 3167,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» () судовий збір у розмірі 513,01 грн., з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська