Провадження № 2/643/738/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 Московськи районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

за участі секретаря судових засідань Шалі А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення ідеальної частки в праві власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_2 ) складає 45/100 частин.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. З поміж іншого, до спадкового майна відноситься земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №169821 виданого Управлінням Держкомзему у місті Харкові 14.06.2012 року та додаток до нього (список співвласників земельної ділянки) підтверджує спільну сумісну власність спадкодавця, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому частка спадкодавця не визначена. 15 липня 2023 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіною О.В. розглянуто заяву ОСОБА_1 , який, з проханням видати на його ім?я свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки площею 0,1000га, цільове призначення якої: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :07:011:0016, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьку, ОСОБА_4 , спадкоємцем якого він є згідно заповіту, посвідченого Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 03 липня 2012 року за реєстром 3-467 та винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Позивач зазначає, що не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому, в порядку спадкування за законом, оскільки відсутній документ, який би визначав частку померлого на земельну ділянку, а відтак, і належним чином користуватися, володіти та розпоряджатися частиною земельної ділянки, яку він отримав у спадок після смерті батька, чим порушується його право власності, передбачене ст. 328 ЦК України. Таким чином, для того аби позивач зміг оформити належним чином спадкові права на земельну ділянку просить визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_2 ) становила 45/100 частин.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №169821 та додату до нього (список співвласників земельної ділянки) зазначено співласників земельної ділянки, якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому частки не визначені.

01 червня 2016 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину на 45/100 часток у житлових будинках літери "А-1", "Ж-2" з надвірними будівлями та прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_2 .

15 липня 2023 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Волохіною О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину згідно заповіту після померлого батька на частку земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільній власності не визначена.

Відповідно до листа КНП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР від 23.11.2023 №8690/0411/23 зазначено, що згідно з наявними архівними матеріалами інвентаризаційної справи реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 , станом на 31.12.2012 проведена Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради наступним чином за: - ОСОБА_3 - на праві приватної власності 55/100 частин, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.01.2002 Московською районною радою м. Харкова від 31.01.2002; - ОСОБА_4 - на праві приватної власності 45/100 частин, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.01.2002 Московською районною радою м. Харкова від 31.01.2002. Назва «вулиця Тевелєва» уточнена згідно з реєстром назв урбанонімів м. Харкова, затвердженим рішенням 9 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 25.12.2002 зі змінами та доповненнями. Згідно з розпорядженням Харківського міського голови від 02.02.2016 №7 «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова» та рішення 4 сесії 7 скликання ХМР 24.02.2016 №156/16 назва «вулиця Тевелева» змінена на «вулиця Івана Зарудного». Як вбачається з доданих до запиту копій витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадкодавцем є ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі позивач посилався, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернувся до суду із метою захисту свого спадкового права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Тобто, дієздатність та правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю, тому обраний позивачем спосіб є неналежним способом судового захисту. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок було викладено Верховним Судом у постановах № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), № 570/997/19 провадження № 61-16257св20 від 16 червня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 13, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення ідеальної частки в праві власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2024 р.

Суддя І.Д. Мельникова