У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Швидкої І.О.,

сторін:

представника позивача-прокурора ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ до ОСОБА_2 , Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з одночасним припиненням речового права на неї, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває дана цивільна справа, яка 16.04.2024 року надійшла від Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі постанови Верховного Суду від 20.03.2024 року, якою рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07.03.2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13.07.2023 року скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 17.04.2024 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

На даний час справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

07.06.2024 року Черкаською окружною прокуратурою подано до суду заяву про збільшення позовних вимог разом із доказами доплати судового збору на суму 3028,00 грн.

У заяві про збільшення позовних вимог позивачем додано наступну вимогу: Усунути перешкоди державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, як титульного володільця та територіальної громади с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки за кадастровим номером :04:007:0090 площею 0,0965 га у Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ).

Заяву мотивовано тим, що за час слухання даної справи судами апеляційної та касаційної інстанції виникла правова потреба у скасуванні державної реєстрації (запису) земельної ділянки за кадастровим номером :04:007:0090 в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням речових прав на неї.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав вимоги заяви про збільшення позовних вимог та просив прийняти її до розгляду посилаючись на підстави наведені у даній заяві.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Безпалий Є.П. заперечував щодо прийняття указаної заяви судом, зазначаючи що прокурор не збільшує позовні вимоги, а заявляє нову вимогу при цьому змінюючи підставу позову та посилався на обставини наведені ним у відповідних запереченнях.

У підготовче судове засідання інші учасники справи не з`явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про що є відомості у матеріалах справи.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та вирішуючи питання прийняття до розгляду вказаної заяви про збільшення позовних вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові № 922/404/19 від 09 липня 2020 року, позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстав позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог необхідно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

При цьому не вважається збільшення розміру позовних вимог заявлення нових (додаткових) вимог. У разі подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, в якій по суті йдеться про нові вимоги, суд повинен у прийнятті заяви відмовити.

На момент винесення судом першої інстанції рішення у даній справі, позовні вимоги були викладені таким чином:

- визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23.12.2014 «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині: відведення ОСОБА_4 земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером :04:007:0090 загальною площею 0,0965 га;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером :04:007:0090, загальною площею 0,0965 га з одночасним припиненням речового права на неї;

- усунути перешкоди держави в особі територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради та Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, як титульного володільця, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером :04:007:0090, загальною площею 0,0965 га, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради та Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ.

Судом встановлено, що подана до суду заява про збільшення позовних вимог за своєю правовою природою не може розцінюватися як така, оскільки містить самостійну нову позовну вимогу, а не збільшення вимог за уже прийнятим судом позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 49 ЦПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, оскільки справа надійшла на новий судовий розгляд на підставі постанови Верховного Суду від 20.03.2024 року, зміна предмету та підстав позову не допускається, тому суд дійшов висновку про відмову в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог безпосередньо не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку ст. 353 ЦПК України.

Разом із тим наслідком відмови в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачеві.

Водночас у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, яка, у свою чергу може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 353 ЦПК України, на ухвалу суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545 сво21).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.49, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У прийнятті до розгляду заяви Черкаської окружної прокуратури про збільшення позовних вимог, поданої в межах цивільної справи №707/1429/21 за позовною заявою заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ до ОСОБА_2 , Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з одночасним припиненням речового права на неї, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення - відмовити та повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відмова в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог не перешкоджає зверненню із позовною заявою до суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. В. Морозов