Справа №150/20/24
Провадження №2/150/40/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року село Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Б.Б.Кушнір, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 07.03.2024 року у цивільній справі №150/20/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 07.03.2024 року у цивільній справі №150/20/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначає, що обставини по вищевказаній справі встановлені не у повному обсязі, позовні вимоги вважає частково необгрунтованими та незаконними, а викладені в рішенні обставини, такими, що не відповідають дійсності. Наголошує на тому, що не отримував ні ухвали про відкриття провадження, ні позову та доданих до нього документів, оскільки фактично проживає за іншою адресою, відтак, не мав об`єктивної можливості подати відзив на позов. Також вважає, що не з`явився до суду з поважних причин. Судового рішення не отримував, про існування рішення відповідач дізнався лише 18.03.2024 після ознайомлення з матеріалами справи, відтак, вважає, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 07.03.2024 пропущено з поважних причин.

Просить суд поновити пропущений з поважних причин строк на подання заяви про перегляд вищевказаного заочного рішення; переглянути та скасувати заочне рішення, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 07.03.2024 року у цивільній справі №150/20/24 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 335730,70грн. у відшкодування майнової шкоди, 5035,96грн. витрат на судовий збір, 15000грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до супровідного листа суду від 08.03.2024, копію заочного рішення було направлено рекомендованим листом на адресу сторін, в тому числі за зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_1 (а.с.76).

Згідно довідки Чернівецької селищної ради від 24.01.20224, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.60).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист з заочним рішенням суду, що адресований відповідачу ОСОБА_1 на адресу - АДРЕСА_2 , 14.03.2024 повернуто до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та штемпелем за 14.03.2024 (а.с.77).

Пунктом 5 ч.6 ст.272 ЦПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, згідно норм Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення відповідачу копії заочного рішення суду є 14.03.2024.

Отже, відповідачем пропущено процесуальний строк подачі заяви про перегляд заочного рішення, встановлений ст. 284 ЦПК України, оскільки згідно із п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку (14.03.2024), а тому останнім днем подачі даної заяви було 15.04.2024.

Окрім того, як зазначає сам відповідач у заяві про перегляд заочного рішення та як вбачається з матеріалів справи, відповідач дізнався про прийняття заочного рішення 18.03.2024 після його ознайомлення з матеріалами справи (а.с.78), однак, звернувся із заявою про перегляд заочного рішення 06.05.2024, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 284 ЦПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішення суду від 07.03.2024 внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117494981).

Також суд зазначає, що позивачем до заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодного доказу, яким би підтверджувався факт його проживання за адресою, відмінною від адреси його реєстрації.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (ч.3 ст. 27 ЦПК України).

Частиною першою ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що право на звернення до суду за захистом порушеного права кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Суд вважає, що в контексті обставин цієї справи відповідач не продемонстрував достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки лише факт неотримання рішення суду за місцем свого фактичного проживання не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, який пропущений вже після ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, і рішенням суду, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів.

Подана заява не містить жодного обґрунтування поважності причини, обставин які зумовили його пропуск та об`єктивність їх непереборності, що не залежали від волевиявлення відповідача та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії та їх підтвердження належними доказами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року 2019 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначила, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, відповідач пропустив строк звернення до суду, враховуючи відсутність обґрунтованих та об`єктивних доказів як поважності причини пропуску строку звернення до суду, так і відомостей проте, що вони були зумовлені певними об`єктивними обставинами, заяву про перегляд заочного рішення, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.120, 126, 127, 259, 260, 261, 284, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 07.03.2024 року у цивільній справі №150/20/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-- відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 07.03.2024 року у цивільній справі №150/20/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

На підставі ч.2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Б.Б. Кушнір