Провадження №2/523/1186/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

представника відповідачки - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року ТОВ «Вера Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення з них на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 014/1581/74/01232 від 23 січня 2009 року у розмірі 1217655,63 грн та в рівних частинах судовий збір у розмірі 18264,84 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 23 січня 2009 року ОСОБА_4 уклав з ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є «Фідобанк», кредитний договір, за яким банк надав йому грошові кошти у розмірі 48500 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 12 лютого 2032 року. Для забезпечення виконання кредитного зобов`язання банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки.

02 червня 2020 року між банком та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, в тому числі до відповідачів за кредитним зобов`язанням та зобов`язанням поруки.

Через неодноразове порушення строків повернення кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, а у подальшому і припинення виконання своїх зобов`язань за відповідачами утворилася заборгованість, яка станом на 07 червня 2023 року склала 1217655,63 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 984576,79 грн та заборгованість за відсотками - 233078,84 грн.

У зв`язку з порушення позичальником своїх зобов`язань, а також через переуступлення боргу позивач здійснив вимогу дострокового виконання ОСОБА_4 його зобов`язань, яка виконана не була.

11 вересня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів провадження у справі відкрито за правилами загального провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25 жовтня 2023 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Жовта А.С. надала суду відзив на позов, у якому суму заборгованості за кредитним зобов`язанням у розмірі 1217655,63 грн вважає необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами, оскільки строк дії договору визначено до 12 лютого 2023 року, тому вся заборгованість не є простроченою, а більша її частина - поточна, строк сплати якої ще не настав, проте із розрахунку позивача визначити її розмір неможливо. Крім того, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а лише арифметичним розрахунком стягуваних сум, який залежить від волевиявлення банку. Такими документами можуть бути лише виписки по рахункам або касовий ордер, які є підтвердженням виконаних за операційний день операцій.

Також представник відповідачки заперечувала проти належного підтвердження позивачем передачі права вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи розміру заборгованості у первісних кредиторів, тому посилання позивача на передачу йому права вимоги не відповідають дійсності. Сам по собі договір відступлення права вимоги не є доказом передачі кредитних коштів і доказом існування кредитних зобов`язань перед позивачем, при цьому позивач не надав доказів сплати грошових коштів первісним кредиторам за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок останніх.

Також адвокат Жовта А.С. додала до відзиву копії квитанцій про сплату заборгованості та просила відмовити у задоволенні позову.

27 листопада 2023 року закрито підготовче засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила про виконання умов договору про відступлення прав вимоги з посиланням на наявні квитанції про перерахування відповідних коштів. Останні платежі відповідачі робили в 2014 році.

Відповідачка та її представниця заперечували проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві та письмових поясненнях. Також відповідачка зазначила, що курс долара змінився, тому стало складніше виконувати умови за визначеним графіком, а на перемовини банк не йшов, потім перестали платити, оскільки банк припинив своє існування, в наступному і нова установа не йшла на перемовини.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, 15 березня 2024 року надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що 23 січня 2009 року ОСОБА_4 та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є «Фідобанк», уклали Кредитний договір № 014/1581/74/01232, до якого в подальшому укладалися додаткові угоди, за умовами якого банк надав відповідачеві ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 48500 США для придбання нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири загальною площею 51,0 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 12 лютого 2032 року зі сплатою фіксованою відсоткової ставки 12% річних з розрахунку 360 календарних днів в році.

У свою чергу відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний був щомісячно сплачувати згідно з Графіком платежів частку кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів.

Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав належним чином, перерахувавши кредитні кошти на поточний рахунок відповідача ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , відкритий у цьому ж банку.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 23 січня 2009 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником, якого є «Фідобанк», був укладений договір поруки № 014/1581/74/01232./2.

02 червня 2020 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким банк відступив, а позивач за плату та на умовах, визначених цим договором, прийняв права вимоги за кредитним договором № 014/1581/74/01232 та договором поруки № 014/1581/74/01232./2.

Перелік договорів боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору відступлення.

Відповідач ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення строків повернення кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, а згодом повністю припинив виконувати свої зобов`язання.

Через неналежне виконання ним зобов`язань за кредитним договором станом на 07 червня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 1217655,63 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 984576,79 грн та заборгованість за відсотками - 233078,84 грн.

В зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, а також переуступкою боргу, позивач скористався правом вимоги дострокового виконання зобов`язань в повному обсязі, направивши 05 травня 2023 року відповідачам досудові вимоги, проте сума заборгованості у добровільному порядку сплачена не була.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимоги виникають у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обов`язку кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням в загальному розмірі 1217655,63 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

З боку відповідачів суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем, контррозрахунок на розрахунок заборгованості вони також не надали. З 2014 року відповідачі перестали виконувати свої зобов`язання.

Посилання представниці відповідачки ОСОБА_2 на відсутність належних доказів щодо наявності заборгованості та права вимоги ТОВ «Верра Фінанс» спростовуються наданими позивачем виписками з особового рахунку, що є документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та підтверджує виконані операції по ньому, та рахунком про сплату коштів за договором про відступлення права вимоги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір у рівних частках в розмірі 18264,84 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (, місцезнаходження: вул. Гімназична, 11, м. Одеса) заборгованість за кредитним договором №№014/1581/74/01232 від 23 січня 2009 року у розмірі 1217655,63 грн. та в рівних частинах судовий збір у розмірі 18264,84 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 17 травня 2024 року