РІШЕННЯ

іменем України

12 березня 2024 рокуСправа №451/212/24
Провадження № 2/451/158/24

Радехівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

установив:

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджувалося свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 , яке 30.06.2007 зареєстровано Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №06. З Відповідачем мають двох спільних дітей, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, з цього приводу виникали сімейні сварки, скандали, під час яких відповідач поводився брутально, ображав її, обзивав нецензурними словами. Крім цього, ОСОБА_2 не брав участі у розвитку та матеріальному забезпеченні дітей. Після чого, вона звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою про стягнення аліментів. На підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.09.2015 і до досягнення ними повноліття. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2015 (ВП №49641892) виконавчий лист Радехівського районного суду Львівської області від 09.12.2015 прийнято до виконання та відкрито виконавче провадження. На сьогоднішній день, вказане рішення суду перебуває на виконанні у Радехівському районному відділі державної виконавчої служби у Червоноградському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Неповнолітній син ОСОБА_5 та неповнолітня дочка ОСОБА_6 проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Становище відповідача та його реальна спроможність матеріально утримувати двох неповнолітніх дітей, його повна працездатність, вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Підготовка двох неповнолітніх дітей до школи потребує значних фінансових витрат, які ідуть на купівлю: продуктів харчування, канцтоварів, книг, спеціальних навчальних зошитів, рюкзака, спортивного костюма, одягу, взуття тощо (кожного року вартість усіх цих необхідних речей лише зростає). Діти ростуть, розвиваються, товаришують з однолітками, а тому для того, щоб діти не почувалися «обділеними», «незабезпеченими» виникає потреба у наданні коштів на щоденні витрати на шкільне харчування, а також купівлі дітям іграшок, велосипеда, мобільних телефонів та інших необхідних побутових речей, які також зношуються, ламаються та стають непридатними з розвитком дітей. Такий рівень позивач одна не може забезпечити, а батько - ОСОБА_2 , який є здоровим та працездатним, та наскільки відомо продовжує працювати неофіційно та надалі продовжує отримувати доходи, може та повинен забезпечити двом неповнолітнім дітям належний рівень життя та матеріально допомагати і брати участь у їх забезпеченні та вихованні. На сьогоднішній день сума призначених аліментів не відповідає потребам двох неповнолітніх дітей, оскільки, для них повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. На момент звернення з даною позовною заявою сину - ОСОБА_5 виповнилося 16 років, який навчається у 10 класі опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Корчин (підтверджується довідкою № 6 від 13.02.2024, виданої опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с.Корчин), а дочці - ОСОБА_7 виповнилося 14 років, яка навчається у 9 класі опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с.Корчин (підтверджується довідкою № 5 від 13.02.2024, виданої опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Корчин). Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.04.2024 вбачається, що ОСОБА_2 в період часу з 4 кварталу 2018 року по червень 2023 року перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Червоноградський ДОК» та ТзОВ «Мебель сервіс», однак будучи офіційно працевлаштованим ОСОБА_2 почав сплачувати аліменти лише з квітня 2021 року по серпень 2023 року. Отож, просить суд: змінити розмір стягнення аліментів, які призначені до стягнення на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року (справа №451/1197/15-ц) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття (а.с.3-10).

15 лютого 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.34).

Ухвалою судді від 27 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2).

Позивач у судове засідання не з`явилася. ОСОБА_1 подала клопотання, у якому просила розглянути позовну заяву без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та наполягає на її задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.35).

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.42).

З урахуванням наведеного, на підставі ч. 2 ст. 247 та ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовільнити частково, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що у сторін є неповнолітні діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 12 лютого 2008 року (а. с. 14) та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що видно з копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 25 серпня 2009 року (а. с. 16).

Діти проживають разом з матір`ю, що видно з витягу № 78 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.02.2024 (а. с. 31).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року у справі №451/1197/15-ц ухвалено: стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.09.2015 і до досягнення ними повноліття (а. с. 18-18 зворот).

Радехівський районний суд Львівської області видав стягувачу Виконавчий лист №451/1197/15цр від 09.12.2015 на підставі вказаного вище рішення, яке набрало законної сили 04.12.2015 (а. с. 21-21 зворот).

Постановою старшого державного виконавця від 14.12.2015, було відкрито виконавче провадження № 49641892 (а. с. 20).

На сьогодні, вказане рішення суду перебуває на виконанні у Радехівському районному відділі державної виконавчої служби у Червоноградському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 31.01.2024 (ВП № 49641892) у ОСОБА_2 станом на 31.01.2024 виникла заборгованість із сплати аліментів у розмірі 90 769,32 гривень (а. с. 25-30).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 3 квітня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 19).

Син ОСОБА_5 навчається у 10 класі опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Корчин, що підтверджується довідкою № 6 від 13.02.2024, виданою опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с.Корчин (а. с. 23), а дочка ОСОБА_6 навчається у 9 класі опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с.Корчин, що видно з довідки № 5 від 13.02.2024, виданої опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с. Корчин (а. с. 24).

У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.

Разом з тим, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Як визначено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Згідно із ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд ураховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Вказана правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.

Як видно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 180 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2015 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 24 листопада 2015 року, не може задовільнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст. 141 Сімейного кодексу України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини.

З Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.02.2024 видно, що за 3 квартал 2023 року інформація про доходи відповідача відсутня.

Між тим, змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним, тому може таку надавати.

Згідно із ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд робить висновки про те, що необхідно змінити розмір стягнення аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року з 500 гривень на дитину, щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів є законними та обґрунтованими, відтак такі необхідно частково задовільнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на це, суд вважає необхідним з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять копійок) на користь держави.

Керуючись, Конвенцією про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст. 48, 51 Конституції України, ст. 80, 155, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів, які призначені на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року (справа №451/1197/15-ц), з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Стягнення за рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року припинити, після набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене у нарадчій кімнаті 12 березня 2024 року.