Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, суд

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю.

Позивач посилається на те, що з 2003 року вона разом із батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 безперервно проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до інформаційної довідки, наданої КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР», наданої 27.04.2023 року, право власності на зазначений будинок значиться за ОСОБА_6 .

Згідно до довідки № 57 від 09.05.2023 року, наданої старостою старостинського округу № 1 Виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_6 , дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 15.11.1971 року і по день смерті, проживав один. Дата смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати позивачки, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Лише після смерті батьків позивачка дізналася, що право власності житловий будинок, у якому родина проживала з 2003 року, за батькам не зареєстровано.

Споживачем комунальних послуг за даною адресою зазначена мати позивачки. Також матір`ю позивачки, ОСОБА_4 , були оформлені субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з вересня 2017 року по квітень 2018 року. ОСОБА_7 у повному складі була зареєстрована у будинку за даною адресою.

Родина Афанасенків добросовісно, відкрито та безперервно володіла будинком за адресою: АДРЕСА_1 , з 2003 року по теперішній час.

Позивачка не є обізнаною щодо існування у попереднього власника будинку ОСОБА_6 спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину після його смерті, окрім того, жодна особа з вимогою про усунення перешкод у праві володіння майном до позивачки не зверталась.

Виходячи з наведеного, позивачка прохає визнати за нею право власності набувальною давністю на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, не заперечувала проти позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно інформаційної довідки, наданої КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР», наданої 27.04.2023 року, право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , значиться за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 15.02.2000 року, виданого Жданівською сільською радою згідно до рішення № 69 від 08.02.2000 р, що внесено в реєстрову книгу БТІ за № 52-1 (а. с. 21).

Згідно довідки № 57 від 09.05.2023 року, наданої старостою старостинського округу № 1 Виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 15.11.1971 року і по день власної смерті, згідно до запису домової книги № 3 Магдалинівської селищної ради (а. с. 22).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 видано на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 128).

Згідно до змісту довідок, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно з 15.11.1971 року і по 05.02.1998 року був зареєстрований та проживав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 2003 року (підтверджується даними погосподарської книги № 8 Жданівського старостинського округу №1) дане домогосподарство рахується за ОСОБА_2 та її батьками (а. с. 23-24).

Батьки позивачки - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з 26.11.2012 року були зареєстровані у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів (а. с. 12-14).

Споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_4 (а. с. 25-32).

Мати позивачки, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть (а. с. 11, 13, 15)

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як зазначено в п. п. 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Суд встановив, що позивач, зокрема з 2003 року постійно проживає у вказаному будинку, що також не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд встановив, що позивач більше ніж 10 років, а точніше, з 2003 року по теперішній час відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаним будинком; даний будинок знаходиться у власності іншої особи, яка відмовилася від нього, позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на будинок за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , за набувальною давністю право власності на:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житловий будинок А загальною площею 63,7 кв. м., житловою площею 32,8 кв.м.; прибудова а; ганок ГН; сарай - Б, В; літня кухня Г; погріб - Д, ПГ; вбиральня Е; колодязь К; огорожа № 1-3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук