233 Справа № 233/2878/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Стогнушенко В.О.,

розглянувши заяву заступника керівника Костянтинівської окружної прокуратури Власенко Дмитра Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Костянтинівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2024 року Костянтинівська окружна прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, в якому просить: - конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з кадастровим номером :25:000:0061 площею 1, 06 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Артемівської сільської ради Костянтинівського (нині Краматорського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), шляхом припинення права власності, відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.08.2013 за № 2206246, та визнати право власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (б. Машинобудівників, буд. 16, м. Краматорськ, Краматорський район, Донецька область, поштовий індекс: 84313, ).

Одночасно з поданням позовної заяви заступник керівника Костянтинівської окружної прокуратури Власенко Д.В. подав заяву, в якій просить: - забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :25:000:0066 площею 1,28 га із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населених пунктів на території колишньої Артемівської сільської ради Костянтинівського (нині Краматорського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), власником якої є громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; та заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :25:000:0066 площею 1,28 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Заступник керівника Костянтинівської окружної прокуратури Власенко Д.В. обґрунтовує заяву про забезпечення позову тим, що Костянтинівською окружною прокуратурою подано до суду з позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим №:25:000:0066 площею 1,28 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (на теперішній час Іллінівська сільська територіальна громада Краматорського району Донецької області), на яку відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2013 № 595, посвідченого державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М., набула право власності, про що 22.08.2013 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До закінчення річного строку після державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, тобто до 22.08.2014, ОСОБА_1 , як нерезидент України повинна була виконати вимоги законодавства щодо відчуження даного об`єкта нерухомості, що нею в добровільному порядку вчинено не було. ОСОБА_1 , як власник, має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації (об`єднання, поділу) тощо. З метою захисту прав та охоронюваних інтересів держави існує необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :25:000:0066, оскільки можливе відчуження ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття її у власність шляхом конфіскації. В той же час, захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку не перешкоджатиме ОСОБА_1 надалі володіти та користуватись нею.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до таких висновків.

Зміст і форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватись, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 25 травня 2016 року (справа №6-605цс16), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №233/2878/24 предметом позову є земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :25:000:0066 площею 1,28 га із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населених пунктів на території колишньої Артемівської сільської ради Костянтинівського (нині - Краматорського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), на яку ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, набула право власності та не здійснила її відчуження у передбачений діючим законодавством строк.

Враховуючи наявність спору між сторонами, предмет позову, обґрунтованість ризиків невиконання можливого рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви заступника керівника Костянтинівської окружної прокуратури Власенко Дмитра Вікторовича про забезпечення позову та про доцільність застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження нерухомого майна, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :25:000:0066 площею 1,28 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки на переконання суду, зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання можливого судового рішення в разі задоволення позову та забезпечить збалансованість інтересів сторін, унеможливить відчуження земельної ділянки відповідачкою.

Необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження нерухомого майна, витікає із змісту заявлених позовних вимог та предмету позову, отже, невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :25:000:0066, може істотно ускладнити ефективний захист охоронюваних законом інтересів держави, в інтересах якої виступає Костянтинівська окружна прокуратура.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Костянтинівської окружної прокуратури Власенко Дмитра Вікторовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Костянтинівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :25:000:0066 площею 1,28 га із цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населених пунктів на території колишньої Артемівської сільської ради Костянтинівського (нині Краматорського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), власником якої є громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та будь-яким суб`єктам реєстраційних дій (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :25:000:0066 площею 1,28 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук