Справа № 553/1545/24
Провадження № 2-з/553/12/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16.05.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Салашного Михайла Олексійовича про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

14.05.2024 адвокат Салашний М.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до АТ КБ "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з вимогами: визнати виконавчий напис № 17453 від 31.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

14.05.2024 представником позивача подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що виконавчий напис № 17453 від 31.10.2017, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з позивача на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 61 567,15 грн не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням діючого законодавства та його подальше виконання матиме наслідком завдання матеріальних збитків для позивача. На даний час виконавчий напис № 17453 від 31.10.2017 пред`явлено для організації примусового виконання до Подільського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 09.01.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 554795809. Позивач не визнає вказаний виконавчий напис у зв`язку з чим пред`явлено позовну заяву до суду.

Розглянувши заяву, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог, викладених в статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Адвокат Салашний М.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до АТ КБ "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з вимогами: визнати виконавчий напис № 17453 від 31.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 31.10.2017 за № 17453, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 61 567,15 грн.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому, передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним.

Нормою пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено статтею 90 Закону України "Про нотаріат", стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, як встановлено судом, у своїй позовній заяві позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 17453 від 31.10.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості в сумі 61 567,15 грн, по якому проводиться виконання у виконавчому провадженні № 55479580. До позову позивачем долучено докази на підтвердження того, що приватним виконавцем здійснюється виконавче провадження з виконання виконавчого напису, який є предметом спору.

Отже, невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Таким чином, задоволення вимоги позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову проводився без виклику сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання звукозаписувальним засобом не здійснювалося.

Керуючись статтями 2, 5, 11, 149-153, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Салашного Михайла Олексійовича про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 55479580 з примусового виконання Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого напису № 17453 від 31.10.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованості у розмірі 61 567,15 грн до розгляду по суті справи № 553/1545/24 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 16.05.2024.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали направити сторонам та уповноваженим органам для виконання.

Суддя Ю.М. Подмаркова