ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2236/23Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 22-ц/817/985/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря - Панькевич Т.І.

без участі сторін, належним чином

повідомлених про дату, час і місце

розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 598/2236/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», інтереси якого представляє адвокат Дитинчук Вікторія Миколаївна, на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року, ухваленого суддею Гудимою І.В., повний текст якого складено 23 серпня 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2023 року акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (далі за текстом - АТ «ЮНЕКС БАНК» ) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.01.2022 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір №23.24.0122.1 на умовах, що зазначені в ньому, та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», що оприлюднені на офіційному сайті банку. Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 отримав грошові кошти у сумі 189990,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі визначеному кредитним договором.

Позичальник зобов`язався в порядку й на умовах п.п. 2.3, 2.4 Кредитного договору та пунктів 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.8 Правил повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, шляхом сплати чергових платежів зі строком погашення кредиту - не пізніше 27.10.2027 року. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №1923 від 27.01.2022. Відповідач взятих на себе за договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 10.08.2023 сума загальної заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 258376,56 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом 200770,53 грн, сума заборгованості за процентами 57606,03 грн. На підставі викладеного просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 3875,00 грн.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНЕКС БАНК» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЮНЕКС БАНК 181602 гривні (сто вісімдесят одну тисячу шістсот дві) гривні 79 копійок заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЮНЕКС БАНК 2724 гривень сплаченого судового збору.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ ЮНЕКС БАНК - адвокат Дитинчук В.М. просить скасувати рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, дійсним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначила, що суд першої інстанції визнаючи укладення між позивачем та відповідачем договору з наявними умовами та правилами надання банківських послуг, неправомірно виключає з цих умов право нарахування відсотків за користування кредитними коштами у встановленому розмірі.

Проте, АТ «ЮНЕКС БАНК», вважає цілком правомірним і законним нарахування ним відсотків за користування кредитними коштами.

Представник заявника вказує, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання Договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Згідно норм цивільного законодавства, зокрема статті 204 ЦК України, договір є правомірним, допоки така правомірність не буде спростована. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права набуті сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідач таку правомірність не спростував. Нерозуміння природи договору, складність його умов, не звільняє сторони від обов`язку його виконання. Аналогічну позицію сформував ВС у своїй постанові по справі № 904/2073/19 від 19 березня 2021 року.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Аналогічну позицію сформував ВС у своїй постанові по справі № 127/23910/14-ц від 23 грудня 2020 року.

АТ «Юнекс Банк» вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань, включаючи публічну пропозицію, що передбачають нарахування відсотків за користування кредитними коштами та суми боргу, яка вказана і в наданих розрахунках заборгованості, і в позовній заяві.

Розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Усі публічні пропозиції за всі періоди розміщені на сайті позивача є публічно та легко доступними 24 години на добу, викладеними в форматі pdf, з зазначенням рішень на підставі яких були прийняті та часом набуття їх чинності.

Отже, відповідач по справі, мав та має реальну можливість ознайомлюватись умовами та правилами, діючими тарифами надання банківських послуг. Жодних звернень про неотримання публічної пропозиції, чи ознайомлення з іншими умовами ніж ті, що надані банком, відповідач не надав.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що він не має повноважень визначати розмір заборгованості, є безпідставним, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Те ж саме стосується висновку суду про неможливість здійснення ним перевірки розрахунку заборгованості через ненадання позивачем виписки з особового рахунку відповідача. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на їх спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Також, при вирішенні справи суд не застосував правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17 (п. 123), згідно з якою з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.

Згідно позовних вимог, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ЮНЕКС БАНК» за кредитним договором станом на 10 серпня 2023 року складає: 258 376,56 грн , у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 200 770,53 гривень; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами складає 57606,03 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

На даний час, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ЮНЕКС БАНК».

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу АТ «ЮНЕКС БАНК», у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року - залишити без змін.

У відзиві зазначає, що 27.01.2022 AT«ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №23.24.0122.1 на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів AT «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www, unexbank.иа. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 189990 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором. В порядку й на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4. кредитного договору та пунктів 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.8 Правил, позичальник зобов`язувався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення кредиту - не пізніше 27.10.2027.

Однак, до позову представник позивача надав письмові докази (копію кредитного договору, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, розрахунку заборгованості), з яких вбачалась невідповідність викладених позивачем у позовній заяві обставин в частині розміру кредиту та строку його повернення.

Зокрема, предметом кредитного договору, згідно з його п. 1.1, що підтверджувалось паспортом споживчого кредиту, є надання позичальнику кредиту у сумі 189 990 грн. Факт видачі кредиту саме в сумі 189 990 грн підтверджувався і платіжною інструкцією банку №1923 від 27.01.2022. Водночас, розрахунок заборгованості відображав основний борг в більшому розмірі - 200 770,53 грн. Також зазначений позивачем кінцевий строк повернення кредиту (27.10.2027) відрізнявся від графіку платежів, яким було визначено щомісячні платежі з 25.02.2022 по 27.04.2026 у розмірі 8 620 грн.

Окрім того, позивач не додав до позову виписки з рахунків обліку заборгованості за кредитним договором (поточний основний борг, прострочений основний борг, поточні проценти за користування кредитом, прострочені проценти за користування кредитом), які є єдиним належним доказом фактичних операцій банку з зарахування та розподілу платежів за кредитом, нарахування процентів за користування кредитом та перенесення сум за основним боргом та процентами за користування кредитом на прострочку тощо.

У подальшому від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких вона повідомила, що 24.08.2022 між банком та позичальником було підписано додатковий договір до кредитного договору, який позичальник підписав електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора - ОТП пароля 079196. При цьому зазначила, що в додатковому договорі від 24.08.2022 сторони погодили нову редакцію п. 1.1 кредитного договору, де визначили загальний розмір кредиту в сумі 204 477,32 грн, п. 1.6 кредитного договору, де визначили строк кредиту з 27.01.2022 до 27.10.2027.

Проте, представник заявника ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надавав докази підписання додаткового договору від 24.08.2022 до кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зокрема, не підтвердив створення відповідачем в інформаційно-комунікаційній системі банку особистого кабінету позичальника, реєстрацію відповідача в інформаційно - телекомунікаційній системі банку, ідентифікацію та верифікацію відповідача в інформаційно-комунікаційній системі банку. Не зазначив належний відповідачу засіб зв`язку, на який ніби то надсилався одноразовий ідентифікатор. Не довів той факт, що відповідач отримав та використав одноразовий ідентифікатор та направив банку відповідне електронне повідомлення (акцепт) з ним.

Також, в апеляційній скарзі представник позивача зазначає про нову обставину укладення додаткового договору від 24.08.2022 та посилається на нові підстави для задоволення позовних вимог, які не були зазначені у позовній заяві. При цьому жодних додаткових доказів та обґрунтування поважності причин неподання їх до суду першої інстанції апеляційна скарга всупереч ч. 6 cт. 356 ЦПК України не містить.

Вказує, що банк не надав первинних документів та виписок з рахунків обліку заборгованості за кредитним договором, які б дали розуміння, за рахунок чого збільшилась сума кредиту (за рахунок видачі позичальнику нових грошових коштів (готівкою/безготівково) або за рахунок погашення простроченої заборгованості та в якій саме сумі та складових). Тобто доказів, які б підтверджували факт виконання банком додаткового договору від 24.08.2022, немає.

Внесення ним платежів на погашення кредиту свідчить лише про визнання основного боргу за первісними умовами кредитного договору та жодним чином не може підтверджувати згоду зі змінами до договору, обізнаність з ними і умовами рефінансування, пролонгації тощо (в призначенні платежів від позичальника посилання на додатковий договір було відсутнє).

Квитанція № 294109356 від 09.10.2023 про сплату(погашення кредиту, рефінансування банків, №23.24.0122.1), на яку посилається заявник, є внутрішнім документом банку, в якому призначення платежу обирається автоматично та є універсальним для всіх позичальників банку.

За таких обставин, банк неправомірно збільшив заборгованість за кредитом з 189 990 грн до 200 770,53 грн та суд першої інстанції правильно врахував цю обставину як таку, що має значення для правильного вирішення спору.

Що стосується процентів за користування кредитом, то зазначає, що відповідно до умов п. 3.3 кредитного договору з банком, якщо клієнт своєчасно не повернув суму кредиту в терміни, встановлені цим договором (в дати, передбачені графіком платежів, у виключну дату повернення, або іншу дату, визначену банком, клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання (як спеціальний вид відповідальності згідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) в розмірі 44,44 % річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості.

Тобто, банк у кредитному договорі установив, що в період прострочення повернення кредиту проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником графіку платежів настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Пунктом 18 Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи факт прострочення за кредитом з 29.06.2022, неможливість застосування ст. 625 ЦК України під час дії воєнного стану, відсутність доказів щодо нарахування, погашення та розподіл процентів за користування кредитом, суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у стягненні процентів за користування кредитом.

На підставі наведеного, вважають що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та правильно застосовано судом як норми процесуального, так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, які надавались суду, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Представник АТ «ЮНЕКС БАНК» Дитинчук В.М. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.

ОСОБА_1 також в судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом 620.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з п. 1.п.2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку та день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, 27.01.2022 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 23.24.0122.1 на умовах, що зазначені в ньому, та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ АТ «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.com.ua (а.с. 9-14).

Згідно з п.1 умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 189990,00 грн. на споживчі потреби шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок IBAN НОМЕР_1 на строк з 27.01.2022 року по 27.04.2026 року, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Цільове призначення (мета) кредиту - споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом 44,44% річних нараховується починаючи з дня надання кредиту (списання з позичкового рахунку) до повного погашення заборгованості за цим договором; тип процентної ставки фіксована; метод нарахування факт/факт; комісія за надання кредиту разово 0,0; від суми кредиту = 0 грн. 00 коп.; комісія за обслуговування кредиту щомісячно 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1., яка включається до щомісячного платежу = 0,00 грн.; термін погашення процентів за користуванням кредитом та інших платежів згідно з графіком платежів відповідно до Додатку №1 до договору; орієнтовна реальна річна процентна ставка 52, 83359789% річних максимальна. Реальна річна процентна ставка, враховуючи неможливість визначити модель поведінки позичальника по використанню та поверненню коштів за договором про споживчий кредит; орієнтовна загальна вартість кредиту 428390,88 грн.

Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує своє розуміння, згоду та приєднання до правил, які є невід`ємною частиною цього договору, що оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua.

Відповідно до п.2.2. кредитного договору надання кредиту банком здійснюється одноразово в безготівковій формі шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок IBAN НОМЕР_1 , що відкритий позичальнику в банку.

Згідно з п.2.3. кредитного договору банк відкриває позичальнику рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Юнекс банк», виключно з метою погашення кредиту шляхом зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості (кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів) за цим договором. Позичальник щомісячно до 25 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього договору (відповідно до графіку платежів) починаючи з місяця, наступного за місцем підписання цього договору, здійснює внесення грошових коштів в сумі, щ вказано у додатку №1 до кредитного договору стовпчик «сума платежу за розрахунковий період, грн..» за відповідний період (далі платіж) на рахунок, вказаний в п.2.3. цього договору.

Відповідно до п.2.7. кредитного договору сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також строків сплати платежів, у т.ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачуються позичальником згідно з п.п.1.4.1. та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно п.п.1.4.2. цього договору позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200 гривень.

Відповідно до п.2.8. кредитного договору позичальник погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною цього договору є правила, з якими він попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє і положення яких неухильно зобов`язується дотримуватися та повідомлений, що чинна редакція правил розміщена на офіційному сайті банку: www.unexbank.ua.

Відповідно до п.2.11 кредитного договору, підписанням цього кредитного договору позичальник заявляє, що: 2.11.1. йому була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються банком та третіми особами і повністю роз`яснені всі питання, що мав позичальник по цьому кредитному договору. Зміна умов кредитного договору, встановлено правилами, порядок перегляду та зміни позичальнику зрозумілий і він з ним погоджується. Банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформація передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; 2.11.2. перед укладенням цього кредитного договору, банк надав в повному об`ємі інформацію, зазначену в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в тому числі, шляхом надання доступу до такої інформації на офіційному сайті банку. Примірними кредитного договору, тарифів банку позичальником отримано у дату укладення кредитного договору; 2.11.3. перед укладенням цього кредитного договору його ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення цього кредитного договору. Позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах. 2.11.4. умовами кредитування та тарифами банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору/правил та які розміщені на офіційному сайті банку, позичальник ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 2.11.5. послуги банку, пов`язані з видачею кредиту, позичальник отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу наданих банком послуг та оплати комісійної вигоди за видачу кредиту (за наявності) у позичальника відсутні.

Пунктом 2.12. кредитного договору передбачені та обумовлені права позичальника.

Відповідно до п.3.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування кредиту та/або процентів та/або інших комісій (у разі наявності) позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитним договором процентної ставки пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань позичальником та/або банком за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п.3.3. кредитного договору якщо клієнт своєчасно не поверне суму кредиту в терміни, встановлені цим договором (в дати, передбачені графіком платежів, в виключну дату повернення, або іншу дату, визначену банком, банк має право вимагати, а клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання (як спеціальний вид відповідальності, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 44,44% річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Проценти за порушення грошового зобов`язання, встановлені цим пунктом, підлягають сплаті клієнтом у гривні на вимогу банку, на рахунок погашення.

Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 23.24.0122.1 від 27.01.2022 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», підписаного відповідачем ОСОБА_1 27.01.2022, зі змісту якого вбачається, що сума кредиту 189 990,00 грн, строк кредиту з 27.01.2022 року по 27.04.2026 року, реальна річна процентна ставка складе: 52, 83359789%, загальна вартість кредиту складе: 428390,88 грн (а.с. 19-24).

Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), підписаного відповідачем ОСОБА_1 27.01.2022, останнім погоджено такі умови кредитування: сума/ліміт кредиту 189 990 грн на строк 51 місяців, зі сплатою річних процентів в сумі 44,44 % від фактичного залишку заборгованості за кредитом за кожний день розрахункового періоду. Спосіб та строк надання кредиту: шляхом безготівкого перерахування грошових коштів рахунок IBAN НОМЕР_1 , що відкритий позичальнику в банку. Загальні витрати за кредитом 238400,88 грн; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 428390,88 грн; Орієнтовна реальна річна процентна ставка, відсотків річних 52, 8336% (а.с. 15-16).

Відповідач підписав заяву на здійснення регулярного платежу з поточного (карткового) рахунку на рахунок відкритий в АТ «Юнекс Банк», про що свідчить її копія (а.с. 18).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 189990,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №1923 від 27.01.2022 (а.с.8).

Також, в обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на укладений 24.08.2022 між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 додатковий договір від 24.08.2022 до кредитного договору №23.24.0122.1 від 27.01.2022 відповідно до якого, сторони погодили нову редакцію п.1.1. договору, де визначили загальний розмір кредиту 204477,32 грн, який наданий строком з 27 січня 2022 року до 27 жовтня 2027 року. Відтак, зазначає, що умови додаткового договору від 24.08.2022 до кредитного договору №23.24.0122.1 від 27.01.2022 узгоджуються з наданим розрахунком заборгованості.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року відповідач свої зобов`язання перед банком не виконував та станом на 10.08.2023 має заборгованість в розмірі 258376,56 грн, у тому числі: сума заборгованості за кредитом 200770,53, сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями складає 57606,03 грн (а.с.7).

15.08.2023 АТ «Юнекс Банк» направлено ОСОБА_1 вимогу №15.3 - 3592 про дострокове погашення наявної заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року в сумі 258 376,56 грн (а.с.66).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором від 27.01.2022 належним чином не виконав та отримані кредитні кошти в розмірі 189 990 грн не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 181 602,79 грн, з урахуванням сплати відповідачем заборгованості на суму 8387,21. Разом з тим, суд виснував, що позовні вимоги в частині стягнення відсотків не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити правильність здійснених позивачем розрахунків заборгованості по сплаті відсотків, у зв`язку з чим вважав, що сума, яка є доведеною та яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в рахунок заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року на користь акціонерного товариства ЮНЕКС БАНК становить саме 181 602,79 грн.

Проте, колегія суддів в повному обсязі з такими висновками суду погодитися не може з огляду на таке.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У справі, що переглядається судом встановлено, що 27.01.2022 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та позичальником ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №23.24.0122.1, який підписаний відповідачем власноручним підписом, за умовами якого банк надає позичальнику споживчий кредит у розмірі 189 990,00 грн на споживчі потреби, строком на 51 місяців (з 27.01.2022 по 27.04.2026) із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 44,44 % річних.

Крім того, в матеріалах справи наявні Графік платежів, який є Додатком № 1 та невід`ємною частиною кредитного договору №23.24.0122.1 та паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), підписані відповідачем ОСОБА_1 27.01.2022, містяться аналогічні умови щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки, орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Отже, в даному договорі відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо умов договору та уклали в належній письмовій формі кредитний договір.

При цьому, ОСОБА_1 визнає позов щодо укладення кредитного договору № 23.24.0122.1 від 27.01.2022, отримання ним кредитних коштів в розмірі 189 990, 00 грн та наявності заборгованості за ними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти АТ «ЮНЕКС БАНК» не повернуті, а тому існують правові підстави для стягнення фактично отриманої суми кредитних коштів, з урахуванням сплаченої суми заборгованості в погашення тіла кредиту в сумі 184 602,79 грн ( 189 990, 00 грн - 5 387,21 грн = 184 602,79 грн).

Разом з цим, не заслуговують на увагу твердження представника заявника, що додатковим договором від 24.08.2022 до кредитного договору №23.24.0122.1 від 27.01.2022 сторони погодили збільшення розміру кредиту 204477,32 грн, з строком з 27 січня 2022 року до 27 жовтня 2027 року, оскільки позивачем АТ «Юнекс Банк» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірі, що передбачений додатковим договором, а відповідач ці кошти отримав. Також відсутні в матеріалах справи докази того, що відповідач погоджувався зі збільшенням кредитного ліміту до 204477,32 грн й письмово підтвердив свою згоду з такими умовами.

Тому колегія суддів вважає, що належними та достатніми доказами доведено розмір боргу, а саме тіло кредиту за кредитним договором № 23.24.0122.1 від 27.01.2022 в сумі 189 990, 00 грн.

Крім цього Банк, пред`являючи позов, просив стягнути також заборгованість за процентами за період з 27.01.2022 по 10.08.2023 в сумі 57 606,03 грн.

Судом встановлено, що АТ «Юнекс Банк» надало належні докази на підтвердження заявлених вимог, зокрема кредитний договір, оформлений та підписаний сторонами в установленому законом порядку, первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів (меморіальний ордер, виписку по особовому рахунку), розрахунок сум заборгованості відповідача за кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до п.1.6, п.1.7. кредитного договору №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року сторонами погоджено строк кредитування з 27 січня 2022 року по 27 квітня 2026 року та фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 44,44% річних.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеною відсотковою ставкою розраховано заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Юнекс Банк» за відсотками за період з 27.01.2022 по 10.08.2023 (а.с. 7).

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду (див. постави від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16) після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Як вже, зазначалось, 15.08.2023 АТ «Юнекс Банк» направлено ОСОБА_1 вимогу № 15.3-3592 про дострокове погашення наявної заборгованості за кредитним договором № 23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року в сумі 258 376,56 грн, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.66), тобто такими діями позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо порядку сплати процентів за користування кредитом.

Отже, позивач, має право на одержання від відповідача відсотки за користування кредитом за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року, за період з 27.01.2022 по 10.08.2023 в розмірі 57 606,03 грн, що були обумовлені договором. Крім того, відповідно до зазначеного розрахунку проценти за користування кредитними коштами стосовно ОСОБА_1 не нараховувались після 10.08.2023.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем проценти нараховані відповідно до передбачених умов, зокрема п.п.1.7 п.1 кредитного договору № 23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року та в межах строку дії цього договору, такі нарахування не є відповідальністю, що передбачена ст. 625 ЦК України, неустойкою, чи іншими платежами та відповідно списанню не підлягають.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості в частині стягнення заборгованості за відсотками, відповідачем не надано. Отже, вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом наявності заборгованості позичальника, котрий узгоджується з умовами кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції не повно дослідив наявні у справі докази і не дав їм належну оцінку, внаслідок чого безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 57 606,03 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», інтереси якого представляє адвокат Дитинчук Вікторія Миколаївна, слід задовольнити частково та рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» 242 208,82 гривні заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року, а саме 184 602,79 грн тіла кредиту та відсотки за користування кредитом за період з 27.01.2022 по 10.08.2023 в сумі 57 606,03 грн.

Щодо судових витрат.

За приписами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 242 208,82 грн, що становить 93,74 відсотка від ціни позову (258 376,56 грн).

Судовий збір за подачу позову було сплачено позивачем 3875,66 грн, а за подачу апеляційної скарги 4650,00 грн, тому стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій підлягає 7991,95 грн, виходячи з розрахунку: (3875,66 х 93,74% = 3633,04 грн) + (4650 х 93,74 % = 4358,91 грн) = 7991,95 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», інтереси якого представляє адвокат Дитинчук Вікторія Миколаївна, задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» (місцезнаходження: вул.Васильківська, 14, м.Київ, ) 242 208,82 гривні (двісті сорок дві тисячі двісті вісім) гривень 82 копійки заборгованості за кредитним договором №23.24.0122.1 від 27 січня 2022 року та сплаченого позивачем судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 7991,95 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 листопада 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів