Справа № 308/8370/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.02.2024 року по справі №308/3220/24,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про скасування судового наказу.

Заява про скасування судового наказу мотивована тим, що 06 травня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом (штрихкодовий ідентифікатор 000) отримано копію Судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 28.02.2024 року по справі №308/3220/24 за результатами розгляду Заяви про видачу судового наказу, поданої Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода», яким наказано стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 23129,48 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дев`ять гривень 48 коп.) та суму 302,80 грн. (триста дві гривні 80 копійок) на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Заявник зазначає, що фактично зазначений судовий наказ від 28.02.2024 року отримано 06 травня 2024 року, відтак боржник має право подати заяву про його скасування до суду, який його видав по 21 травня 2024 року.

Заявник вважає вимоги заявника необґрунтованими, заперечує проти заявлених заявником вимог, вважає, що судовий наказ від 28 лютого 2024 року по справі №308/3220/24 підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

У заяві вказано на те, що на сьогоднішній день у взаємовідносинах з Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» мають місце непорозуміння через протиправні дії по відображенню заявника споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 , де фактично проживає інший власник з своїм батьком, з яким в заявника напружені відносини через неможливість доступу до вказаної квартири взагалі, про що заявнику достовірно відомо в силу того, що надаючи послуги з централізованого водопостачання та водовідведення останнім неодноразово проводиться знімання фактичних даних обліку використання води в квартирі, до якої ОСОБА_1 , жодного відношення не має, а тому стягувачем невірно визначено стан взаєморозрахунків.

Заявник зазначає, що стягувач є юридичною особою, яка зобов`язана вести бухгалтерський облік своєї господарської діяльності у порядку, встановленому законодавством України. Стягувачем не надано жодних належних доказів фактичного нарахування в юридичному значенні заявлених до стягнення сум та їх відображення у документах бухгалтерського обліку у порядку, встановленому вищевказаними нормами законодавства.

ОСОБА_1 ,зазначає, що вона є споживачем послуги з централізованого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , заборгованості за яким не допускаю; жодних дій, жодним чином вона не здійснювала оформлення та підписання документів щодо подачі води в квартирі АДРЕСА_1 , в ній не проживає, послугами водопостачання та водовідведення не користується, оформлення особового рахунку № НОМЕР_2 не провадила; в квартирі АДРЕСА_1 , на скільки відомо заявнику, проживає батько власника ОСОБА_2 , якій належить більша частина квартири, що не підлягає поділу і доступу до якої в заявника немає взагалі; доданий до заяви про видачу судового наказу розрахунок боргу містить ознаки підроблення, зокрема в частині споживання води за вересень-грудень 2021 року, де вказано, що в двокімнатній квартирі споживання води в місяць перевищувало 100 куб.м., тобто щоденне споживання води складало в середньому 3.3 куб.м., а це 3300 літрів, що є просто нереальним споживанням.

Заявник стверджує, що жодної заборгованості в сумі 23129,48 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дев`ять гривень 48 копійок) в неї перед Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» немає.

Таким чином, факт заборгованості перед Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» не доведений, а відповідно, підстав для наказу про стягнення грошових коштів через відсутність предмету спору також не було. Відповідно, судовий наказ підлягає скасуванню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 170 Цивільного процесуального кодексу України, заявник просить скасувати судовий наказ від 28 лютого 2024 року по справі №308/3220/24, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, справу 308/6319/23, приходжу до наступного висновку:

Судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2024 року по справі №308/3220/24 за результатами розгляду Заяви про видачу судового наказу, поданої Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода», яким наказано стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 23129,48 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дев`ять гривень 48 коп.) та суму 302,80 грн. (триста дві гривні 80 копійок) на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Супровідним листом від 28.02.2024 вказаний наказ разом із копією заяви про видачу судового наказу направлено боржнику

Згідно трекінгу поштового відправлення, божником отримано рекомендований лист із судовим наказом 06.05.2024.

Із заявою про скасування судового наказу боржник звернувся 10.06.2024.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно ч.ч.3,5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, доходжу висновку про відсутність підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявник в заяві про скасування судового наказу навів обставини, відповідно до яких просить скасувати судовий наказ. Наявність заяви про скасування судового наказу свідчить про незгоду боржника з цим наказом, а отже, про наявність спору.

Так, зі змісту заяви вбачається, що за твердженням ОСОБА_1 жодних дій, жодним чином вона не здійснювала оформлення та підписання документів щодо подачі води в квартирі АДРЕСА_1 , в ній не проживає, послугами водопостачання та водовідведення не користується, оформлення особового рахунку № НОМЕР_2 не провадила.

Оскільки підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачені ч.2 ст.171 ЦПК України, відсутні, судовий наказ слід скасувати.

Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України слід роз`яснити право стягувачу звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Боржник не порушує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 170,171,260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.02.2024 року по справі №308/3220/24 - задовольнити.

Судовий наказ Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2024 року по справі №308/3220/24, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 23 129,48 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дев`ять гривень 48 коп.) та суму 302,80 грн. (триста дві гривні 80 копійок) на відшкодування витрат з оплати судового збору скасувати.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош