Справа № 931/187/24
Провадження № 2/931/112/24
21.05.2024 року смт Локачі
Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,
з участю: секретаря судового засідання Проскуненкової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
01 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
У позовній заяві позивачем зазначено, що орієнтовний розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 2500 грн.
Позивач в судовому засіданні 08.04.2024 року зазначила, що докази в підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу будуть подані нею після ухвалення рішення у справі відповідно до ч.8 ст.141 Цивільного процессуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року позов задоволено та ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 червня 2022 року Виконавчим комітетом Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 11 зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.
16 квітня 2024 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з додатками, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн, а також долучила договір про надання правничої допомоги від 29.02.2024 року, акт виконаних робіт від 08.04.2024 року, додаток № 1 до акту виконаних робіт, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 230 адвоката Ульчака Б.І., докази сплати ОСОБА_1 коштів за правничу допомогу в розмірі 2500 грн.
Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу просила розгляд заяви проводити за її відсутності (а.с. 26).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 44). Відзиву на заяву чи будь-яких клопотань від нього не надходило.
Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення у справі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали поданої заяви, цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 08 квітня 2024 року позов задоволено та ухвалено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 червня 2022 року Виконавчим комітетом Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 11 - розірвати, зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн (а.с. 21-22).
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, що становить 2500 грн.
08 квітня 2024 року у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що докази в підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу будуть подані нею після ухвалення рішення у справі відповідно до ч.8 ст.141 Цивільного процессуального кодексу України.
Після ухвалення Локачинським районним судом Волинської області рішення у даній справі 08 квітня 2024 року, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, позивач ОСОБА_1 09.04.2024 року подала до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої, на підтвердження таких витрат, долучила договір № б/н від 29 лютого 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ульчаком Богданом Івановичем про надання правничої допомоги, та акт виконаних робіт від 08 квітня 2024 року, додаток № 1 до акту виконаних робіт від 08.04.2024 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 230 від 29 листопада 2001 року адвоката Ульчака Б.І., докази сплати ОСОБА_1 коштів за правничу допомогу в розмірі 2500 грн., а також надала копію квитанції про направлення цих доказів відповідачу (а.с. 27-33).
Згідно п. 3.1 Договору про надання правничої допомоги, оплата послуг виконавця (гонорар) за даним договором визначається в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, котрі підлягають оплаті протягом 5 (п`яти) банківських днів (а.с. 28).
Згідно доданого позивачем акту виконаних робіт від 08 квітня 2024 року та додатку № 1 до нього, ОСОБА_1 було надано послуги, загальна вартість яких становить 2500 гривень з розрахунку 1 год 1500 грн, а саме: попередня консультація по справі про блокування податкової накладної 0,5 год - 750 грн; підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу 0,7 год - 1050 грн; підготовка заяви про компенсацію витрат на правову допомогу 0,45 год - 700 грн (а.с. 29-30).
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Тобто, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини шостої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
З матеріалів справи встановлено, що справу призначено до розгляду судом в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а спрощене позовне провадження згідно вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та справ незначної складності. Надання професійної правничої допомоги полягало у підготовці позовної заяви про розірвання шлюбу та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Однак, судом встановлено, що у Додатку № 1 до Акту виконаних робіт від 08.04.2024 року зазначено таку послугу, як "попередня консультація по справі про блокування податкової накладної 0,5 год - 750 грн", яка включена до суми витрат на правничу допомогу, заявленої ОСОБА_1 . Оскільки основний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 полягає у вимозі про розірвання шлюбу, а не блокування податкової накладної, така послуга не може бути включена до суми витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу, так як ці витрати не пов`язані з розглядом даної справи.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним, заявлена сума до стягнення відповідає критерію співмірності, за винятком вимоги про стягнення витрат за попередню консультацію по справі про блокування податкової накладної, яка не пов`язана з розглядом даної справи. Врахувавши складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи та значимість таких дій при розгляді справи, суд приходить до висновку, що розумний розмір судових витрат, який відповідає принципам розумності та справедливості та підлягає відшкодуванню відповідачем ОСОБА_2 позивачу за понесені нею витрати на правничу допомогу становить 1750 грн.
Таким чином, заява позивача підлягає до задоволення частково.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 263-265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Повний текст додаткового рішення складено 21.05.2024 року.
Суддя Локачинського районного суду С.В.Масляна