Справа № 344/9974/24
Провадження № 2/344/2753/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

25 листопада 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання - Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , останнє місце проживання та реєстрації якої була наступна адреса: АДРЕСА_1 . Після смерті матері до спадкового майна увійшла належна їй квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де позивач фактично з нею проживала, але не була зареєстрованою. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є позивач та її брат ОСОБА_2 . ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову. На час відкриття спадщини позивач не проживала в Україні, оскільки у березні 2022 року через військові дії на території України виїхала з дитиною ОСОБА_4 , яка є інвалідом 1 групи, за кордон до країни Франції. У Франції позивач перебувала до травня 2024 року, а 08 травня 2024 року повернулася в Україну. За таких обставин позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2024 року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 17-18).

Ухвалою суду від 31 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 19-20).

Ухвалою суду від 25 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 34-35, 40, 43).

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 48).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

Оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 25 листопада 2024 року прийнята відповідна ухвала (а.с. 50).

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3 (а.с. 7).

24 травня 2024 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що на протязі шести місяців не подана заява про прийняття спадщини (а.с. 8).

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1 (а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_4 перебували за межами України до 08 травня 2024 року (а.с. 9-10).

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю І групи підгрупи А (а.с. 12).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонером за віком (а.с.16).

Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

У відповідності до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності з положеннями частини першої-другої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

У відповідності з положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Згідно частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Проте положенням частини третьої цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач змушена звернутися до суду із цим позовом, оскільки в інший спосіб захистити своє право можливості не має.

Судом встановлено, що строк на подачу заяви до нотаріальної контори позивач пропустила з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог статті 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець першої черги.

Враховуючи рівень обізнаності позивача, її сумлінну помилку щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю три місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачем.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 1217, 1220, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 259, 263, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці.

Початком вказаного додаткового строку вважати наступний день після дня набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті 25 листопада 2024 року.

Повний текст рішення складено та підписано 04 грудня 2024 року.

Суддя Мелещенко Л.В.