Справа № 703/1790/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

представника заявника адвоката Вакуленка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сміла в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно її чоловіка ОСОБА_2 , просила вжити заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладання на нього обов`язків строком до шести місяців.

Свою заяву обґрунтовує тим, що вона з ОСОБА_2 з 14 червня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2024 року шлюб було розірвано за її ініціативою.

Наразі вона проживає в АДРЕСА_1 у будинку своїх батьків. Разом з нею проживають без реєстрації з 14 листопада 2023 року її малолітні діти.

ОСОБА_2 жодного дня з нею не проживав за вищевказаною адресою, оскільки має своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Тим не менше ОСОБА_2 вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї в межах її місця проживання, свідками яких є її мати та неповнолітні діти доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що може свідчити їх письмове звернення до сільської громади про захист від сімейного насильства зі сторони батька ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 ведучи аморальний спосіб життя приходить до неї та намагається нав`язати своє бачення життя, при цьому здійснювати насильство щодо неї та дітей, застосовуючи також щодо неї та дітей психологічний тиск, висловлюючи на її адресу образи та погрози. Вживаючи спиртні напої ОСОБА_2 створює конфлікти в родині, свариться з будь-якого приводу. Під час конфліктів він ображає та принижує її, показуючи свою чоловічу зверхність, намагається налякати та залякати якомога сильніше її з дітьми. При цьому кожен напад ОСОБА_2 на неї відображається на її психологічному стані, а відповідно і на дітей, які стають дратівливими.

З приводу неправомірної поведінки заявниця неодноразово зверталась до правоохоронних органів, за що на нього було були складені протоколи про адміністративне правопорушення та виписано терміновий заборонний припис терміном на 10 діб.

В зв`язку з чим заявниця звернулась із вказаною заявою до суду.

В судове засідання заявник не з`явилася, однак її представник в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви з підстав, зазначених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви заперечував проти задоволення заяви.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно частини 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2024 року.

В шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею проживають її діти відповідно до довідки виконавчого комітету Березняківської сільської ради.

В матеріали справи надано копію постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 ; терміновий заборонний припис виписаний стосовно ОСОБА_2 ; талон повідомлення єдиного обліку № 2929 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення ОСОБА_1 04.03.2024 зверталась до РУ з приводу того, що 04.03.2024 ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження та робив телефон; копію протоколу про адміністративне правопорушення складеного на ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

У п. п. 1, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закони України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Пунктом 1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя і дитина (діти).

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, тобто ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис стосовно її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно ч.ч. 2,3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1)заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2)усунення перешкоду користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3)обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4)заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику,переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19.

Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наданими заявником ОСОБА_1 письмовими доказами дійсно підтверджується факт існування тривалого конфлікту між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 та наявність факту відчуття небезпеки заявником, її реального побоювання за спричинення шкоди своєму здоров`ю та здоров`ю її дітей, в зв`язку з чим вона раніше зверталася до правоохоронних органів із відповідними заявами. Зазначене вказує на те, що ОСОБА_1 відчуває емоційну невпевненість у своїй безпеці, відтак звернулася до Смілянського міськрайонного суду із вказаною заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника для свого захисту.

На підставі викладеного, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні реальні ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 на 6 місяців із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків. На думку суду, саме такі види обмежувальних заходів сприятимуть запобіганню вчиненню домашньому насильству з боку заінтересованої особи та буде сприяти недопущенню таких випадків в майбутньому.

В силу ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 350-1-350-6, 354 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 та їхніх неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 наближатися на 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та їхніх неповнолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 особисто переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, в тому числі вести телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку як особисто, так і через інших осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців. Строк рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Черкаської міської ради.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 травня 2024 року.

Головуючий: Ю. В. Крива