Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участі секретаря судового засідання Швидкої І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Шарая Л.О., в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту, у якій просить суд:

- зняти арешт із майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: постанови Черкаського районного відділу державної виконавчої служби № 35703731 від 23 червня 2016 року та постанови Центрального відділу державної виконавчої служби № 51804630 від 05 липня 2017 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . За своє життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не складав.

На підставі статті 1261 ЦК України позивач, як рідний син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги.

У встановлений статтею 1270 ЦК України строк позивач прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Спадкова справа зареєстрована приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. у спадковому реєстрі за № 62008061, у нотаріуса за № 16-2018.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла, зокрема, належна йому згідно ухвали Черкаського районного суду від 21 липня 2010 року у справі № 2-257/2010, 1/2 частина у праві власності на земельну ділянку та 1/2 частину у праві власності на домоволодіння, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

При зверненні до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач дізнався, що на даний час за спадкодавцем ОСОБА_3 зареєстровані обтяження, накладені постановою Черкаського районного відділу ДВС № 35703731 від 23 червня 2016 року та постановою Центрального ВДВС № 51804630 від 05 липня 2017 року.

Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження були винесенні у зв`язку із перебуванням у відділах ДВС виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду від 26 вересня 2008 року у справі № 2-1262 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 . Наразі виконавчі провадження завершені.

Представник позивача вказує, що вона звернулася до Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі та Другого відділу ДВС у м. Черкаси із заявами про знаття арештів.

Однак, Черкаський відділ ДВС листом за № 38060/7 від 18 жовтня 2023 року відмовив у знятті арешту, мотивуючи своє рішення відсутністю у них виконавчого провадження у зв`язку з його передачею 23 червня 2016 року для подальшого примусового виконання до Центрального ВДВС м. Черкаси (наразі Другий відділ ДВС у м. Черкаси).

Листом № 31883/26.25-47/112101 від 09 жовтня 2023 року Другий відділ ДВС у м. Черкаси відмовив у наданні інформації та скасуванні арешту, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 не є стороною у виконавчому провадженні, а представником - адвокатом Шарая Л.О. не підтверджені повноваження для здійснення представництва інтересів спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, представник позивача вказує, що наявні обтяження унеможливлюють оформлення позивачем своїх прав на успадковане майно, оскільки відповідно до пунктів 4.16, 4.18 Розділу II Глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Позивач, як спадкоємець за законом, прийнявши у встановленому законом порядку спадщину, є її власником з часу відкриття спадщини та може захищати свої порушені права володіння, користування та розпорядження спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 відповідач у справі не скористалася своїм правом для пред`явлення кредиторської вимоги до спадкоємця боржника про виплату їй суми виниклого боргу, не вживала заходів для заміни сторони виконавчого провадження.

Разом з цим, наявний у виконавчому провадженні борг котрий став підставою для обтяження майна спадкодавця ОСОБА_3 за своєю правовою природою є аліментами, котрі стягувалися на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання позивача ОСОБА_1 .

Відтак, представник позивача вказує, що наявний арешт на спадкове нерухоме майно унеможливлює отримання спадкоємцем ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 та порушує його право на вільне володіння, користуватися та розпорядження спадщиною.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року вказана позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 06 березня 2024 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 04 квітня 2024 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Витребувано від Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), (18018, м. Черкаси, пр-т Хіміків, 50) інформацію про підстави винесення постанови Центрального відділу державної виконавчої служби № 51804630 від 05 липня 2017 року та під час здійснення якого виконавчого провадження було її винесено.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.

05 квітня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із ненадходження до суду витребуваних доказів до 21 травня 2024 року.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем її реєстрації.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалася.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Однак, 04 квітня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Борейка О.І. через підсистему «Електронний суд» надійшла письмова заява у якій вказано, що ОСОБА_2 визнає повністю та просить задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 до неї про зняття арештів, накладених постановою Черкаського районного відділу державної виконавчої служби № 35703731 від 23 червня 2016 року та постановою Центрального відділу державної виконавчої служби № 51804630 від 05 липня 2017 року у виконавчому провадженні про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) були належним чином повідомленими про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду на їхніми адресами.

Представник третьої особи: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роман Романенко 03 квітня 2024 року подав до канцелярії суду клопотання у якому просив суд: проводити розгляд справи без участі представника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

22 квітня 2024 року начальником Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вікторією Горох подано до канцелярії суду витребувану згідно ухвали суду від 06 березня 2024 року інформацію.

З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Черкаси народився ОСОБА_1 . Батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 червня 2023 року, виданим повторно.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 21 липня 2010 року по справі № 2-257/2010 визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у відповідності до якої:

- визнано право власності за малолітнім ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка включає в себе незакінчене будівництвом житлову прибудову, яка в технічному паспорті позначена під літ А, вбиральня під літ Е, 1/2 частини огорожі № 2 та 1/2 частини земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка включає в себе: житловий будинок під літ.А-1. сарай під літ Б, сарай під літ. Г, сарай під літ. Д, погріб лід літ В, водо колонка № 3 та 1/2 частини земельної ділянки адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Леськи Черкаського району Черкаської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06 лютого 2018 року виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 02.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Із копії довідки виданої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. № 235/02-14 від 24 липня 2003 року встановлено, що 14 лютого 2018 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. зареєстровано спадкову справу № 16/2018 до майна померлого ОСОБА_3 . Станом на 24 липня 2023 року спадщину за законом прийняв: син померлого ОСОБА_1 .

Із копії листа № 31883/26.25-47/112101 від 09 жовтня 2023 року вбачається, що Другий відділ ДВС у місті Черкаси відмовив у наданні інформації адвокату Шарая Л.О. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , оскільки він не є стороною у виконавчому провадженні, а представником - адвокатом Шарою Л.О. не підтверджені повноваження.

З копії листа Черкаського відділу ДВС № 38060/7 від 18 жовтня 2023 року вбачається, що 23 червня 2016 року виконавчий документ Черкаського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2008 року по справі № 2-1262 було направлено до Центрального відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Також, встановлено, що 27 липня 2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Войтенко А.С. відкрито виконавче провадження № 51804630 на підставі виконавчого листа виданого 26 вересня 2008 року Черкаським районним судом Черкаської області у справі № 2-1262/08 про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини доходів.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Цимбал І.О. від 05 липня 2017 року, з метою забезпечення виконання зазначеного вище виконавчого документу, накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення.

23 лютого 2018 року старшим державним Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Расторгуєвим С.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51804630 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1262/08 виданого 26 вересня 2008 року.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якими визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною першою статті 40 вказаного Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Наявність заборон на рухоме та нерухоме майно, є порушенням наведених вище прав власника нерухомого майна, гарантованих йому державою Україна.

Судом встановлено, що наявність арешту та заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна порушуються права позивача на реалізацію свого права власності, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме: ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом зняття арешту з майна.

Відтак, судом встановлено, що арешт накладений на підставі постанови Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 35703731 від 23 червня 2016 року та постанови Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 51804630 від 05 липня 2017 року у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно на утримання дитини, спірних відносин на даний час вже не існує, оскільки на теперішній час виконавчі провадження закінчено та на виконанні відділу відсутні матеріали виконавчого провадження, на підставі якого накладено арешт, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки, позивач має намір розпорядитися належним йому правом, а саме оформити спадщину після смерті батька, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, суд враховує, що на даний час відсутні підстави для продовження дії арешту, оскільки, спадкодавець (боржник) помер, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом, зокрема, скасування арешту з майна.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору із відповідача.

Відтак, ухвалюючи рішення, витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт із майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: постанови Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 35703731 від 23 червня 2016 року та постанови Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 51804630 від 05 липня 2017 року.

Судові витрати у справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов