УХВАЛА

13 травня 2024 року

м. Київ

справа № 554/2143/23

провадження № 61-6793ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 03 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживача та визнання дій та рішення по донарахуванню за природний газ неправомірними та зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», в якому просив в порядку захисту прав споживача визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку (донарахування) побутовому споживачу природного газу ОСОБА_1 необлікованого об`єму природного газу в сумі 106 696,60 грн, нарахування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ в сумі 4 730,81 грн, скасувати рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природного газу в сумі 106 696,60 грн за актом про порушення від 09 лютого 2023 року № 89, зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» провести ОСОБА_1 перерахунок вартості природного газу та скасувати донарахований обсяг (об`єм) природного газу вартістю 106 696,60 грн, згідно рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природного газу в сумі 106 696,60 грн за актом про порушення від 09 лютого 2023 року №89.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» подало до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 106 696,60 грн - вартості необлікованого об`єму природного газу, 4 730,81 грн - витрат, пов`язаних із експертизою.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 03 жовтня 2023 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» щодо проведення перерахунку (донарахування) побутовому споживачу природного газу ОСОБА_1 як необлікованого об`єму природного газу в сумі 106 696,60 грн, нарахування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ в сумі 4 730,81 грн, та скасовано рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про перерахунок (донарахування) необлікованого об`єму природного газу в сумі 106 696,60 грн за актом про порушення від 09 лютого 2023 року № 89.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

08 травня 2024 року Плескач Ю. А. , який діє від імені АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 03 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у вказаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору цій справі є вимоги про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу та про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн) та становить 111 427,41 грн, справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник покликається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також дана справа має виняткове значення для заявника.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що дана справа має виняткове для нього значення не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що заявник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку, оскільки заявником не наведено даних щодо фундаментального значення цього питання.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

До схожого висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 07 червня 2023 року у справі № 461/4317/21 (провадження № 61-8269ск23), від 27 квітня 2023 року у справі № 334/8076/19 (провадження № 61-5862ск23).

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 03 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про захист прав споживача та визнання дій та рішення по донарахуванню за природний газ неправомірними та зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров