Справа № 712/1410/24
Провадження № 2/712/1322/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі БІЛИК О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування м. Черкаси до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав, -
Позивач Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , 2007 року народження, та ОСОБА_3 , 2010 року народження, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав.
В обгрунтування позовних вимог зазначили, що відповідач ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Мати дітей ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент народження дітей, батьки в шлюбі не перебували, реєстрація дітей в органах ДРАЦС відбулась на підставі ч.1 ст. 135 СК України.
25.10.2013 мати дітей ОСОБА_5 покинула їх на тривалий час без нагляду, про що працівниками правоохоронних органів був складений відповідний акт. На момент складання акту, біологічний батько дітей ОСОБА_1 перебував у місцях позбавлення волі.
27.11.2014 громадянин ОСОБА_1 , звільнився та звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про визначення походження дитини за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини та визнав себе батьком дітей (ст. 127 СК України).
Протягом 2019-2023 років до служби у справах дітей Черкаської міської ради, неодноразово надходила інформація адміністрацій Черкаських загальноосвітніх шкіл І-ІІІ ступенів № 19 та № 6 щодо ситуації в родині неповнолітніх. З інформації вбачалося, що неповнолітні мають пропуски навчання без поважних причин, проживають в антисанітарних умовах, голодують, бродяжать та жебракують. Батько не є авторитетом для дітей та за станом здоров`я не має можливості в повному обсязі займатися вихованням та утриманням дітей.
09.11.2023 до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради доставлені неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . На момент влаштування дітей до закладу вдалося встановити, що родина потрапила в складні життєві обставини та не може подолати їх за допомогою власних можливостей, a саме: батько ОСОБА_1 потребує термінового тривалого лікування.
05.12.2023 громадянин ОСОБА_1 відвідав службу у справах дітей та повідомив, що за станом здоров`я не в змозі займатися вихованням та утриманням дітей, та надав заяву, в якій погоджується на відібрання дітей в нього без позбавлення батьківських прав. Дана заява написана в службі у справах дітей Черкаської міської ради.
Позивач зазначає, що наявними документами підтверджено, що за станом здоров`я батько не в змозі виконувати покладених на нього обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дітей, a тому відібрання неповнолітніх без позбавлення батьківських прав батька буде повністю відповідати інтересам неповнолітніх, які не повинні страждати.
Просять суд постановити рішення, яким відібрати неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення його батьківських прав та передати Органу опіки та піклування м. Черкаси неповнолітніх дітей для подальшого влаштування.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримала із викладених у позові підстав.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , мати дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент народження дітей, батьки в шлюбі не перебували, реєстрація дітей в органах ДРАЦС відбулась на підставі ч.1 ст. 135 СК України.
За даними висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 270-01-21 від 18.01.2024, органом опіки та піклування встановленні наступні факти:
25.10.2013 мати дітей ОСОБА_5 покинула їх на тривалий час без нагляду, про що працівниками правоохоронних органів був складений відповідний акт. На момент складання акту, біологічний батько дітей ОСОБА_1 перебував у місцях позбавлення волі.
27.11.2014 громадянин ОСОБА_1 , звільнився та звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про визначення походження дитини за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини та визнав себе батьком дітей (ст. 127 СК України).
Протягом 2019-2023 років до служби у справах дітей Черкаської міської ради, неодноразово надходила інформація адміністрацій Черкаських загальноосвітніх шкіл І-ІІІ ступенів № 19 та № 6 щодо ситуації в родині неповнолітніх. З інформації вбачалося, що неповнолітні мають пропуски навчання без поважних причин, проживають в антисанітарних умовах, голодують, бродяжать та жебракують. Батько не є авторитетом для дітей та за станом здоров`я не має можливості в повному обсязі займатися вихованням та утриманням дітей.
09.11.2023 до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради доставлені неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . На момент влаштування дітей до закладу вдалося встановити, що родина потрапила в складні життєві обставини та не може подолати їх за допомогою власних можливостей, a саме: батько ОСОБА_1 потребує термінового тривалого лікування.
05.12.2023 громадянин ОСОБА_1 відвідав службу у справах дітей та повідомив, що за станом здоров`я не в змозі займатися вихованням та утриманням дітей, та надав заяву, в якій погоджується на відібрання дітей в нього без позбавлення батьківських прав. Дана заява написана в службі у справах дітей Черкаської міської ради.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.
Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У пунктах 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батька є неможливість виконання ним своїх батьківських обов`язків за станом здоров`я.
Так, в матеріалах справи наявна власноручно написана заява відповідача ОСОБА_1 , в якій останній погоджується на відібрання в нього неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без позбавлення його батьківських прав, у зв`язку зі станом здоров`я та фінансовими труднощами.
Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, щодо підстав відібрання дітей від батька, суд вважає, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом.
Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання.
Суд виходить з того, що у даному випадку найкращим для неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2007 року народження, та ОСОБА_3 , 2010 року народженняє відібрання від батька без позбавлення останнього батьківських прав, що відповідатиме інтересам дітей.
Під час розгляду справи судом зі сторони відповідача жодних заперечень не надійшло.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. 377 ЦК України, ст. 120, 125 ЗК України, ст. 61, 74 СК України, ст. ст. 12, 13, 48, 51, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Відібрати неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення його батьківських прав.
Передати Органу опіки та піклування м. Черкаси неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого влаштування.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3028 грн. ( три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто Соснівським районним судом м. Черкаси за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 .