Справа № 516/598/23
06 березня 2024 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Самойленка П.М., до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3611 грн 75 коп., судовий збір у розмірі 858 грн 88 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2900 грн 00 коп.
Позивач мотивував свої вимоги тим, що 27 січня 2020 року близько 15 год. 00 хв. у м. Чорноморськ мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, власнику автомобіля матеріального збитку. Учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол. Власник автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ "УПСК" з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АО/2723464 від 03.01.2020. На підставі страхового акту №ОЦ/241/000/20/0028 від 14.02.2020 ПрАТ "УПСК" було виплачено страхове відшкодування у розмірі 3611 грн 75 коп. Позивач зазначає, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не було повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у встановлений законом строк. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено вимогу про відшкодування в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03 березня 2023 року між ПрАТ "УПСК" та позивачем ФОП ОСОБА_1 укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АО/2723464 від 03.01.2020.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав клопотання, в якому просив справу розглядати у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 січня 2020 року близько 15 год. 00 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що підтверджено копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складену учасниками ДТП /а.с. 13/.
У вказаному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду у п. 1 та 2 зазначено дату пригоди: 27.01.2020, час: 15.00, місцезнаходження: України, місце: «Победи». У п.14 водій А вказав: не витримав належну дистанцію, водій Б не вдалося встановити, оскільки написано нерозбірливо.
31.01.2020 ПрАТ «УПСК» від власника т/з ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області отримало заяву про страхове відшкодування за Полісом №АО/2723464 від 03.01.2020, відповідальним за вчинення якої вказано відповідача ОСОБА_2 /а.с. 13/.
31.01.2020 о 10.20 годині представником страховика ПрАТ «УПСК» складено Акт технічного огляду колісного транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 /а.с. 22/.
На підставі страхового акту №ОЦ/241/000/20/0028 від 14.02.2020 ПрАТ "УПСК" було виплачено страхове відшкодування у розмірі 3611 грн 75 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №9727 /а.с. 22/.
28 квітня 2020 року за вих. N РУ/20/0028 на адресу відповідача направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 3611 грн 75 коп. а.с. 23/.
Як зазначає позивач у позові, до теперішнього часу відповідачем не відшкодовано матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.
03 березня 2020 року між ПрАТ "УПСК" та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір цесії №03/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування, зокрема за Полісом №АО/2723464 від 03.01.2020, що підтверджується додатком №1 до Договору /а.с. 7-12/.
У зв`язку з переходом права вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів, посилаючись на ст. 1191 ЦК України.
Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу)до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України "Про страхування".
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як на підставу звернення з вказаним позовом позивач вказує ту обставину, що відповідачем не повідомлено страховика про ДТП у встановлені законом строки, а відтак, в розумінні ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в межах сплаченого страхового відшкодування.
З матеріалів справи достовірно встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований повідомленням про ДТП (Європротоколом), складеним спільно учасниками пригоди, винна особа таким чином звільняється від адміністративної відповідальності згідно із Законом, страховиком ПрАТ «УПСК» пошкоджений автомобіль оглянуто, збитки визнані, добровільно сплативши страхове відшкодування.
Отже у даному випадку слід дійти висновку про те, що факт неповідомлення страхувальником свого страховика про настання страхового випадку не є підставою для стягнення із страхувальника страхового відшкодування в порядку регресу, якщо страховик мав можливість перевірити обставини дорожньотранспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Так, Верховним Судом неодноразово зазначалося, що у підпункті «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на яку посилається позивач у позові, передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Отже, такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, а відтак сам собою факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Слід також зазначити, що з повідомлення про ДТП, складеного учасниками події, не можливо встановити місце пригоди.
Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Отже, враховуючи відмову у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір та судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Самойленка П.М., до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 06.03.2024.
Суддя О.В. Березніков