Справа № 703/18/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучансьому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Данила Максимовича про накладення штрафу у виконавчому провадженні №10249051 від 20 листопада 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2947, виданого 13 листопада 2008 року,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із скаргою в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 листопада 2023 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 10249051.

Скаргу обґрунтовано тим, що на виконанні у Вишневому відділі ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №10249051 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2008 про стягнення з нього, скаржника, на користь ОСОБА_2 аліментів.

20 листопада 2023 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з жовтня 2008 року по грудень 2023 року та цього ж дня винесено постанову про накладення на скаржника штрафу в розмірі 84523 грн 25 коп. Також, винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника.

Скаржник зазначив, що при складанні розрахунку заборгованості державний виконавець не врахував сплату аліментів за попередні періоди, зокрема у 2013 році ним було перераховано на рахунок ДВС грошові кошти у розмірі понад 20000 грн. Також у період з 2013 по 2022 роки здійснювалися регулярні платежі на банківський рахунок стягувача, однак державний виконавець не перевірив зазначені факти та не витребував, ані у боржника, ані у стягувача відомості про сплату аліментів за період його нарахування, що потягло за собою неправильне визначення розміру аліментів, базу їх нарахування та стягнення.

Враховуючи викладене, скаржник просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 листопада 2023 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 10249051.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року відкрито провадження за скаргою.

Учасники справи на розгляд скарги не з`явилися. Представник скаржника надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі та участі скаржника, скаргу просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій судове засідання по справі просила проводити без її участі та відмовити у задоволенні скарги у з зв`язку з її необґрунтованістю. Надала суду докази здійснення державним виконавцем перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та постанову державного виконавця про виправлення помилки у процесуальному документі.

Представник відділу ДВС у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В силу положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до його повноліття.

30 жовтня 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просила видати їй виконавчий лист у вищевказаній цивільній справі про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 23 листопада 2008 року отримала зазначений виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів заяви, вказаний виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції та на його підставі відкрито виконавче провадження №10249051.

Відповідно до наявного у матеріалах справи листа Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 26 грудня 2017 року головним державним виконавцем Литвин С.В., керуючись вимогами п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 27 жовтня 2023 року матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень згідно Наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Постановою начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 листопада 2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №10249051 вирішено: визнати дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин С.В. під час здійснення виконавчого провадження №10249051 такими, що вчинені з порушенням вимог частин статей 13, 18, 37, 56, 71 Закону України «Про виконавче провадження»; скасувати постанову про повернення виконавчого документу від 26 грудня 2017 року; зобов`язати заступника начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Д.М. привести виконавче провадження №10249051 у відповідність до вимог чинного законодавства України в строк до 05 грудня 2023 року.

Постановою заступника начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 листопада 2023 року у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 84523 грн 25 коп.

На підтвердження сплати аліментів скаржник надав суду платіжні інструкції про переказ грошових коштів на рахунок ОСОБА_2 для сплати аліментів.

21 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №10249051 з урахуванням сплачених ОСОБА_1 аліментів.

На підставі поданої заяви державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 22 лютого 2024 року становить 74694 грн 83 коп.

Постановою заступника начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 лютого 2024 року внесено виправлення до документу «Накладення штрафу, за наявності заборгованості зі сплати аліментів» від 20 листопада 2023 року, а саме: змінено розмір штрафу на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 36548 грн 41 коп.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, у ст.74 вказаного Закону, де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно абз.3 ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Так, ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено частиною 14 на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018 року, який вступив у дію 28.08.2018 року.

Статтею 58 Конституції України імперативно визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до п.2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 28.08.2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 28.08.2018 року її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується.

Як вбачається із розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 10249051, наданих стягувачем аліментів, розмір заборгованості скаржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів з урахуванням виплачених ним сум, станом на 22 лютого 2024 року становить 74694 грн 83 коп.

Судом, після проведеного розрахунку встановлено, що обрахунок заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем розпочато з вересня 2018 року.

Тобто, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Із наведеного слідує, що у заступника начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) були наявні усі правові підстави для накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, як це передбачено абз. 3 ч. 14 ст. ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відтак, вищевказані дії заступника начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідають вимогам чинного законодавства, а тому жодних правових підстав для скасування оскаржуваної постанови суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучансьому районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Данила Максимовича про накладення штрафу у виконавчому провадженні №10249051 від 20 листопада 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2947, виданого 13 листопада 2008 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2024 року.

Суддя І.Я.Биченко