ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9131/24 Справа № 213/2853/21 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бортника В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 213/2853/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на заочне рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Шевченко О.В., -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» 22.07.2021 звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором № 014/6783/31548/74 від 26.02.2007 у розмірі 24818,80 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить 704923,41 грн, судового збору у розмірі 10573,85 грн.

03.05.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 014/6783/31548/74 від 26.02.2007 у розмірі 24818,80 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить 704923,41 грн, судового збору у розмірі 10573,85 грн.

В обґрунтуванні позову представник позивача зазначає, що 26.02.2007 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/6783/31548/74, згідно з яким Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 25000,00 дол. США строком до 25.02.2027. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,25 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором.

06.04.2009 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди про зміну умов погашення кредиту. Тимчасово на період з 06.04.2009 по 15.03.2010 сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 26.02.2007 між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 014/08/11-11/017/07, відповідно до умов якого Фінансовий поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед Банком в повному обсязі відповідати по зобов`язанням, які виникають з умов Кредитного договору № 014/6783/31548/74 від 26.02.2007.

Позичальник належним чином не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 06.01.2021 заборгованість за Кредитним договором становить 24818,80 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить 704923,41 грн, яка складається з:

- заборгованість за тілом кредиту у розмірі 24818,80 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості становить 704923,41 грн.

28.04.2023 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-60, згідно з яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості).

28.04.2023 між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1, згідно з яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості).

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ТОВ «Цикл Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що підписанням Додаткової угоди №1 від 06 квітня 2009 року ОСОБА_3 визнав наявність та фактичний розмір заборгованості за кредитним договором № 014/6783/31547/74, а отже можна зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення боржником умов Кредитного договору №014/6783/31547/74 від 26 лютого 2007 року.

Також зауважує, що відповідачами не надаються докази погашення боргу чи його частини після укладення Додаткової угоди № 1 від 06 квітня 2009 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , тобто дані обставини стороною відповідачів не спростовані жодним належним та допустимим доказом, а отже, розмір заборгованості не змінився.

Крім того акцентує увагу суду, що в додатках до позовної заяви АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором міститься заява на видачу готівки від 28 лютого 2007 року, яка містить підпис боржника та де чітко вказано, що боржник отримав від банку 25 000 доларів США.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ТОВ «Цикл Фінанс» в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Судова повістка у судове засідання 27 листопада 2024 року направлялась судом апеляційної інстанції на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів рекомендованим поштовим відправленням, яке повернулось до суду без вручення адресату з причини: «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається належним врученням судової повістки, оскільки іншої адреси відповідачів матеріали справи не містять.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2007 ОСОБА_1 підписав заяву-анкету позичальника №21, згідно з якою позичальник просить банк надати йому споживчий кредит на придбання квартири у розмірі 25000,00 доларів США на строк 240 місяців з відсотковою ставкою 13,25 %. Форма погашення кредиту стандарт, в забезпечення кредиту надається об`єкт кредитування.

26.02.2007 ОСОБА_1 підписав заяву №21, у якій просить надати йому споживчий кредит у розмірі 25000,00 доларів США на квартиру на його поточний рахунок № НОМЕР_1 .

26.02.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/6783/31548/74, згідно з умовами якого кредитор надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 25000,00 доларів США. Кредит надається на строк по 25.02.2027 (включно). Процентна ставка за користування кредитом складає 13,25 %.

26.02.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №014/08/11-11/017/07, згідно з яким, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору №014/6783/31548/74 від 26.02.2007 в повному обсязі цих зобов`язань. У випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

06.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/6783/31548/74 від 26.02.2007, відповідно до якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. На підставі цієї додаткової угоди з 06.04.2009 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Також тимчасово на період з 06.04.2009 по 15.03.2010 сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором.

28.04.2023 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-60. Згідно з п.2.1. договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.

28.04.2023 між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-60-1. Відповідно до п. 2.1. договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на наявність роздрукованих анкети-заяви позичальника, розрахунку заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки розрахунок, умови кредитування є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, правильність нарахування відсотків позивачем, а також зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою,право якої він відступає.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Враховуючи наведене та встановлені судом обставини справи, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Зі змісту заяви-анкети вбачається, що відповідач був ознайомлений зі всіма умовам надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договору та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною яких є вказана заява-анкета про надання банківських послуг, тому відсутні підстави вважати, що у відповідача не було наміру укладати кредитний договір, а також те, що він не був ознайомлений з умовами укладеної угоди.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок, умови кредитування є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, правильність нарахування відсотків позивачем, а також зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем, адже в заяві-анкеті №21 від 21 лютого 2007 року позичальником було зазначено не тільки особисті дані, а й сума кредиту, цільове використання кредиту, строк кредитування.

В матеріалах справи міститься заява від 26 лютого 2007 року з проханням перерахунку суму споживчого кредиту на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 , що свідчить про намір отримання відповідачем кредитних коштів (а.с.159).

Крім того, в матеріалах справи міститься заява на видачу готівки, в якій зазначено, що на рахунок відповідача були переказані кошти у розмірі 25 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складали 126 250 грн., що в свою чергу, і є підтвердженням отримання відповідачем кредитних коштів (а.с.170).

Також 06.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/6783/31548/74 від 26.02.2007, відповідно до якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту. Тимчасово, на період з 06.04.2009 по 15.03.2010, сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором.

Також варто зазначити, що відповідачами не спростовано правильність наданого банком розрахунку, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 у справі №753/7883/15, доводи про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Таким чином, з урахуванням наведених вище фактичних обставин справи, які підтверджуються доказамі, що містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково надана правова оцінка про відсутність підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 10 573 (десять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 85 копійок, по 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривен 90 копійок з кожного та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15 860 (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн.. 78 коп по 7 930 (сім тисяч дев`ятсот тридцять) гривен 39 копійок з кожного.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором №014/6783/31548/74 від 26 лютого 2007 року, яка станом на 06 січня 2021 року становить 24 818 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімнадцять) доларів США 80 центів та складається із заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 10 573 (десять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 85 коп., по 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 90 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15 860 (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 78 коп., по 7 930 (сім тисяч дев`ятсот тридцять) грн. 39 коп. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 27 листопада 2024 року

Головуючий суддя О.В. Агєєв