Провадження № 22-ц/801/2290/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 рокуСправа № 127/26411/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/26411/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2024, ухвалене у складі судді Дернової В. В. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 7.10.2024, -

в с т а н о в и в :

9.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (вх № 69950) до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просив зменшити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з до 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку /а. с. 12/.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при винесенні судового наказу від 11.07.2024 у справі № 127/20155/24 місцевим судом не було враховано положення частини п`ятої статті 183 СК України, згідно якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки у позивача є двоє неповнолітніх дітей, таким, що відповідає положенню частини п`ятої статті 183 СК України, пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, на думку позивача, є розмір аліментів, який має бути визначений судом, 1/6 частини від заробітку позивача, тобто половина 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. На утриманні позивача також знаходиться його непрацездатна матір-пенсіонерка, що не було враховано при винесенні судового наказу від 11.07.2024.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2024 позов задоволено. Зменшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ № 127/20155/24 від 11.07.2024 відкликано після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу (вх № 10079 від 11.10.2024), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до постанови ВС від 16.09.2023 по справі № 591/6388/22 народження другої дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів; ключовим при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів є, зокрема, доведення погіршення майнового становища, а не наявність дитини від іншого шлюбу. Позивачем не надано суду доказів погіршення свого майнового стану; ОСОБА_2 при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів було зазначено про наявність в ОСОБА_1 дитини від іншого шлюбу. Таким чином при винесенні судового наказу були враховані обставини наявності у ОСОБА_1 іншої дитини. Після винесення судового наказу сімейний стан позивача не змінився; позивачем не надано доказів того, що він проживає зі свою матір`ю та що його матір потребує матеріальної допомоги та перебуває на його утриманні, не надано доказів в чому полягає здійснення ним утримання своєї матері та чи є така допомога постійним і основним джерелом засобів до її існування; доказів відсутності інших осіб, які відповідно до закону зобов`язанні її утримувати; судом не взято до уваги те, що у позивача є ще дві рідні сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.10.2024 на адресу Вінницького апеляційного суд надійшов відзив (вх № 10251) ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив обґрунтовано тим, що судом першої інстанції при видачі судового наказу допущено неправильне застосування норм матеріального права, не було враховано положення частини першої статті 182 СК України, той факт, що на утриманні позивача знаходиться ще одна дина. Зменшення розміру аліментів визначений судовим наказом відповідає вимогам статті 182, частини п`ятої статті 183 СК України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У судовому засіданні представник пояснив, що матеріальних змін після винесення судового наказу ОСОБА_1 не зазнав, однак при винесенні судового наказу судом не було враховано наявності у ОСОБА_1 другої дитини у другому шлюбі, і оскільки скасувати судовий наказ у нього можливості не було, вирішили звернутися до суду з даним позовом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

Щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії IV НОМЕР_1 від 26.01.1979 батьком ОСОБА_1 значиться ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_9 /а. с. 10/.

На аркуші справи 11 знаходиться пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_9 серія НОМЕР_3 від 30.07.2014.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 4.04.2024, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстровано 17.05.2019 шлюб, актовий запис № 929 /а. с. 5/.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 21.06.2024, виданого Відділом ДРАЦС у АДРЕСА_1 народилась ОСОБА_11 , про що 12.11.2019 складено актовий запис № 3790, її батьками зазначено ОСОБА_12 (батько), ОСОБА_13 (мати) /а. с. 13/.

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2024 у справі № 127/20155/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття /а. с. 7/.

На аркуші справи 14 знаходиться виписка від 1.08.2024 по рахунку ОСОБА_1 , в якому значяться перекази -одержувач ОСОБА_4 ..

Щодо ОСОБА_14 .

На аркуші справи 43 знаходиться довідка МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту» від 6.05.2024 № 650 про склад сім`ї ОСОБА_14 , згідно якої за адресою АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 ..

На аркуші справи 44-45 знаходиться копія заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

На аркуші справи 46 знаходяться відомості з АСВП №75650282, згідно яких ОСОБА_1 є боржником по виконавчому провадженню, а ОСОБА_2 стягувачем.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 1.03.2022, виданого Відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_16 , батьками якої є ОСОБА_16 (батько); ОСОБА_2 (мати) /а. с. 50/.

На аркуші справи 51 знаходиться виписка по рахунку ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 5.11.1982, 9.10.1982 народилась ОСОБА_2 , батьками якої є ОСОБА_17 , ОСОБА_14 /а. с. 52/

На аркуші справи 53-54 знаходиться пенсійне посвідчення серії № НОМЕР_8 ОСОБА_14 та копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_9 ОСОБА_17 .

На аркушах справи 55-89 знаходяться медичні документи щодо надання медичних послуг ОСОБА_4 , накладні на оплату послуг та квитанції, платіжні доручення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні підстави для зменшення частки від доходу стягуваних з ОСОБА_1 аліментів судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2024 у справі № 127/20155/24 з частини до 1/6 частини, оскільки окрім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 є ще одна неповнолітня дитина, яка перебуває на його утриманні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є особою похилого віку, непрацездатною.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позову зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з частиною п`ятою статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Так, судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2024 у справі № 127/20155/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вірно врахувавши ту обставину, що у відповідності до вимог частини сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право у разі видачі наказу про стягнення аліментів на дитину, захистити своє право шляхом звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції не звернув уваги, що дана обставина не є безумовною та підлягає доведенню в загальному порядку.

Так, у відповідності до пункту 7 частини першої статті 168 ЦПК України у судовому наказі, крім іншого повідомляється, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, а тому посилання заявника у заяві про видачу судового наказу на ту обставину, що у боржника у другому шлюбі є ще одна дитина, не впливало на наслідки розгляду даної заяви.

У свою чергу, при вирішені спору, суду першої інстанції слід було перевірити та з`ясувати чи відповідало звернення ОСОБА_2 про видачу судового наказу та стягнення із ОСОБА_5 1/4 частини заробітку на одну дитину вимогам пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, та чи були підстави для постановлення судом протилежного рішення (судового наказу).

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що ОСОБА_2 звернулася до суду із вимогою про видачу судового наказу та стягнення із ОСОБА_5 1/4 частини заробітку на одну дитину, що відповідає вимогам пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_5 на те, що судом першої інстанції порушено положення частини п`ятої статті 183 СК України, відповідно до якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, апеляційний суд не вважає такими, що свідчить про доведеність позовних вимог, оскільки зазначені обмеження застосовуються у разі звернення до суду в порядку наказного провадження про стягнення аліментів на кількох дітей.

Обмеження щодо розміру аліментів, встановленні пунктом 4 частини першою статті 161 ЦПК України застосовуються у разі звернення до суду саме у порядку наказного провадження (постанова ВС від 21.12.2021 у справі № 492/990/20).

Позивачем не надано суду доказів стягнення з нього аліментів у наказному провадженні на іншу дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Чинне законодавство не містить обмежень щодо стягнення на двох дітей за різними судовими рішеннями по 1/4 частині заробітку на кожну дитину (постанова Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 492/990/20).

При цьому судом враховано, що згідно із частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, частка доходів, що стягуються із позивача судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2024 у справі № 127/20155/24 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу також аргументи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він проживає зі свою матір`ю та, що його матір потребує матеріальної допомоги та перебуває на його утриманні, не надано доказів в чому полягає здійснення ним утримання своєї матері та чи є така допомога постійним і основним джерелом засобів до існування; доказів відсутності інших осіб, які відповідно до закону зобов`язанні її утримувати.

За таких обставин, позивачем не надано суду доказів погіршення свого майнового стану.

Крім того, позов пред`явлено до суду менш ніж через місяць після винесення судового наказу, тобто через незначний період часу, не надавши докази, що після видачі судового наказу у позивача відбулися зміни матеріального або сімейного стану.

З наданих позивачем доказів не вбачається, що ним виконувався судовий наказ. Довідка АТ КБ «Приватбанк» містить інформацію про перерахування позивачем коштів на певний рахунок, однак суду не надано доказів, що даний рахунок відкрито на ім`я відповідачки, оскільки саме вона є стягувачем за судовим наказом. Відповідачка у судовому засіданні заперечила той факт, що має банківську картку НОМЕР_10 /а. с. 14/.

Таким чином, висновки суду першої інстанцій про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів у визначеному у судовому наказі від 11.07.2024 у справі № 127/20155/24 розмірі є неналежним чином мотивованими.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи ту обставину, що друга дитина позивача на відміну від дитини ОСОБА_18 проживає разом з рідним батьком та відповідно знаходиться у більш звичних та прийнятних умовах, колегія суддів приходить висновку, що зменшення аліментів на першу дитину лише з тих підстав, що у батька у другому шлюбі народилася ще одна дитина, без доведення ним факту зміни матеріального стану не зумовлює обов`язку суду для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів та не свідчить про нерівність інтересів обох дітей.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1816,80 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2024у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 2.12.2024.