Справа № 189/1722/24
29.11.2024 року смт. Покровське
Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лукінової К.С.,
за участю секретаря судового засідання Копиці С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мелешко І.В. звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» 12.02.2001 року нібито було укладено договір № 23-2000 про надання кредиту на суму 50 000,00 грн. Позивач вживає слово «нібито», оскільки достеменно факту укладення такого правочину не пам?ятає. У подальшому, через багато років, аж в 2022 році позивач почав отримувати пенсію у суттєво меншому розмірі, аніж зазвичай. Звернувшись до банку, там йому повідомили, що наразі відбувається стягнення за якимось виконавчим документом, яким саме не сказали. В Єдиному державному реєстрі боржників позивач побачив запис про себе, як боржника, де було указано орган, що здійснює примусове виконання рішення - це Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після цього, навесні поточного року позивач звернувся до адвоката, який зробив адвокатський запит до відділу ДВС, у відповідь, на який державний виконавець листом від 13.06.2024 року направив копію виконавчого напису нотаріуса. Слід зазначити, що раніше, до 13.06.2024 року, ані від відділу ДВС, ані від приватного нотаріуса Бондар І.М., копії виконавчого напису або будь-яких інших документів стосовно наявності перед позивачем певних грошових зобов?язань, останній не отримував. Таким чином, побачивши вперше оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса 13.06.2024 року, ознайомившись із його змістом, позивач вважає його незаконним, вчиненим з порушенням норм Закону. В зв`язку з чим, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 22.10.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №5817, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (на даний час АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 2 811 035,31 грн. , а також просив стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Християн О.М. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Посилається на те, що позивач жодних контррозрахунків або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним кредитним договором станом на день вчинення виконавчого напису не надав. Позивач належними доказами не спростовує ні факту заборгованості перед банком, ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі. Виконавчий напис був вчинений нотаріусом у відповідності до чинного законодавства, підстав відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Разом з тим, представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Християн О.М. в судове засідання не з`явилася, просить проводити проводити розгляд справи без її участі. Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилася, надала заяву до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2001 року між Акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23-2000, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 50 000 грн. на строк 9 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 41% річних (а.с. 52-53).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбаченіПереліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 23-2000 між Акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено 12.02.2001 року, а виконавчий напис нотаріуса було вчинено 22.10.2015 року. Таким чином, три роки з моменту виникнення права вимоги стягнення заборгованості пройшли, Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 2 від 31.01.1992 року зазначив, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року № 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням умов вчинення виконавчих написів, визначених Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме з пропуском строку для вчинення виконавчого напису нотаріуса. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).
Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.
Отже, ні відповідач ні нотаріус не надали доказів правомірності вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оцінивши усі наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, на відповідача слід покласти сплату судового збору за подання позову у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: К.С. Лукінова