Справа № 671/556/24
Провадження № 2/671/299/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

суддя секретар судового засіданняНикифоров Є. О., Козак Г. А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування позову зазначив, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 05.02.2005 Оріхівецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №1, який було розірвано 22.06.2016 рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі№604/520/16-ц. Під час перебування у шлюбі в них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки позивач повністю опікувався інтересами і потребами дітей, займався їх вихованням, слідкував за розвитком та здоров`ям дітей, виконував всі обов`язки, покладені на нього як на батька дітей самостійно він звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання зазначивши, що відповідач мати дитини, життям дітей не цікавиться, проживає окремо, участі у їх вихованні не приймає. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької №604/621/16-ц від 07.09.2016 визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 .

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, відповідач житлом не забезпечена, зареєстрована у сторонньої особи в с. Поляни Волочиського району, 28.05.2016 залишила дітей за власним бажанням, не проявляє зусиль щодо належного утримання та виховання дітей. Дані про те, що позивач чинив їй перешкоди у проживанні або у спілкуванні з дітьми відсутні.

Позивач й надалі виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, піклується про стан їх здоров`я, дозвілля, забезпечує усім необхідним.

Відповідач з 2016 року не займається вихованням синів, не виконує своїх батьківських обов`язків значний проміжок часу, не забезпечує дітям необхідного харчування, не проявляє інтересу до їх успіхів та невдач, не здійснює догляду за ними, не спілкується з ними, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, не проявляє батьківської турботи, не забезпечує матеріально. Відповідач свідомо обрала такі життєві умови, за якими повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків, змінювати свою поведінку у кращу сторону не бажає, будь-яких заборон щодо можливості брати участь у вихованні та спілкуванні дитини їй не створювалось. У зв`язку з цим просить суд позбавити відповідачку батьківських прав.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, до суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.02.2005, який було розірвано 22.06.2016, що підтверджено копією рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області у справі №604/520/16-ц. Від даних стосунків мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Оріховецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області від 05.11.2007, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Оріховецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області від 18.11.2009.

Діти проживають з позивачем та знаходяться на його утримані, що підтверджено копією довідки від 08.03.2024 №67 виданою старостою Старостинського округу та копією рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.09.2016 №604/621/16-ц про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Відповідно до довідки №07 від 08.03.2024 року виданої Оріховецьким ліцеєм Підволочиської селищної ради Тернопільської області, батько ОСОБА_1 дійсно займається вихованням дітей, систематично відвідує батьківські збори, круглі столи, підтримує тісний зв`язок із педагогами, навчальну діяльність контролює постійно, приділяє дітям багато уваги.

Відповідно до довідки №08 від 08.03.2024 року виданої Оріховецьким ліцеєм Підволочиської селищної ради Тернопільської області, мати жодної участі у виховані дітей не приймає.

Згідно копії акту № 68 від 08.03.2024 про обстеження матеріально-побутових умов проживання, ОСОБА_1 , житель с. Оріховець Тернопільського району, проживає з дітьми та бабусею у житловому будинку 1962 року забудови, саманний, критий залізом, загальною площею 97,8 метри квадратних, три кімнати, електрифікований, газифікований. Будинок належить на праві власності позивачу. Також має в користування земельну ділянку площею 0.89 га для ведення особистого селянського господарства та мають два земельні паї 5.0806 га , які самостійно обробляє.

Батько піклується про стан здоров`я синів, займається лікуванням і профілактичними оглядами, мати жодного разу не була присутня на медичних оглядах, що підтверджується довідкою №67 та довідкою №66 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.03.2024.

Також, згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 27.03.2024, ОСОБА_1 виконує батьківські обов`язки, постійно слідкує та доглядає за дітьми, цікавиться їх навчальним процесом, успіхами та проблемами. Хлопчики люблять батька.

Відповідач з 2016 року не займається вихованням синів, не виконує своїх батьківських обов`язків значний проміжок часу, не забезпечує дітям необхідного харчування, не проявляє інтересу до їх успіхів та невдач, не здійснює догляду за ними, не спілкується з ними, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 180 773 грн, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 11.03.2024 №11216 виданого Волочиським ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 10.04.2024 року, вважає за доцільне позбавити останньої батьківських прав.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, отже, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову враховуючи, що матеріалами справи, висновком органу опіки та піклуванння підтверджується факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то 50% від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 605,60 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решту суми судового збору в сумі 605,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 200, 247, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 17 від 20.03.2024 року АТ «Ощадбанк» в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Є. О. Никифоров

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2024