ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

14 травня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Кавунець А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (зміну) зменшення розміру аліментів,-
У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про (зміну) зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2016 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, 07.02.2019 року рішенням Бобровицього районного суду Чернігівської області з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. 10.10.2023 року рішенням Бобровицього районного суду Чернігівської області з нього також було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Однак, на даний час в зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та збільшенням матеріальних витрат після народження другої та третьої дитини, погіршився його матеріальних стан у зв`язку зі сплатою аліментів на трьох дітей та витрат за орендоване житло, в результаті чого позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі.
Ухвалою судді від 21.02.2024 року відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.
Ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Судом встановлено, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2016 р. і до повноліття дитини /а.с.9-10/.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину посилаючись на те, що з нього на підставі рішення Бобровицього районного суду Чернігівської області від 07.02.2019 року стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, на підставі рішення Бобровицього районного суду Чернігівської області від 10.10.2023 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що підтверджується рішеннями Бобровицього районного суду Чернігівської області /а.с.12-13, 14-15/.
Крім цього, судом встановлено, що заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_3 відсутня.
Враховуючи вищезазначені норми СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення на утримання сина ОСОБА_3 . При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що в зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та збільшенням матеріальних витрат після народження другої та третьої дитини його матеріальних стан погіршився у зв`язку зі сплатою аліментів на трьох дітей та витрат за орендоване житло, в результаті чого позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.
Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.
При цьому, варто зазначити, що відповідач у поданій заяві не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-182, 184, 191-192 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 76-81, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (зміну) зменшення розміру аліментів - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 рокуна користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку (доходу), до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист № 381/383/16-ц 2/381/274/16 виданий на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року - відкликати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська