Справа № 303/255/22 2/303/1682/24

Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення у виконанні трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Верховного суду від 07.08.2024 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2023 року скасовано, ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ від 08 листопада 2021 року № 20-К про відсторонення від роботи вчителя початкових класів.

Справу в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Провадження у справі в частині вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про поновлення у виконанні трудових обов`язків закрито.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024 року справа надійшла до судді Гутій О.В.

Відтак, предметом позовної заяви є стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, оскільки наказ відповідача визнаний незаконним та протиправним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату за час відсторонення від роботи.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

23.10.2024 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у позові у зв`язку з його пред`явленням до неналежного відповідача.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що позивачка працює у Лохівському закладі загальної освіти І-ІІІ ступенів (на різних посадах) з 10 вересня 1987 року.

Відповідно до наказу директора закладу від 08 листопада 2021 року № 20-К «Про відсторонення від роботи вчителя початкових класів», позивачку відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з відмовою від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення, і отримання допуску до роботи за результатами контролю.

Постановою Верховного суду від 07.08.2024 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2023 року скасовано, ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ від 08 листопада 2021 року № 20-К про відсторонення від роботи вчителя початкових класів. Справу в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Провадження у справі в частині вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про поновлення у виконанні трудових обов`язків закрито.

Відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу .

У частині другій статті 2 КЗпП України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, тобто заробітна плата виплачується саме за виконану роботу.

Кодексом законів про працю України не врегульоване питання про відновлення становища, яке існувало до порушення права особи у зв`язку з його незаконним відстороненням від роботи, іншого способу захисту цивільних прав, як поновлення на роботу, Кодекс законів про працю не містить. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. (Зазначена позиція підтверджена висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14.12.2022 року у справі №130/3548/21).

Згідно роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вона застосовується, серед іншого, у випадках вимушеного прогулу.

Згідно п. 2 вказаної постанови середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 вказаної постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про доходи № 1033 від 13.12.2021 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 17 637,48 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 з моменту відсторонення з 08.11.2021 року до її поновлення 03.03.2022 року (дата набрання чинності наказом МОЗ від 25 лютого 2022 року N 380 ) ОСОБА_1 повинна була відпрацювати 81 робочих дні.

Судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи перед відстороненням з врахуванням математичних правил заокруглення сум становить 839,88 грн. (з розрахунку 35 274,96 грн. поділити на 42 дні).

Таким чином, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу становить 68 030,28 грн. (з розрахунку 839,88 грн. помножити на 81 дні вимушеного прогулу, які позивачка повинна була відпрацювати, якби не була відсторонена від роботи).

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 року і до 03.03.2022 року.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2020 року у справі № 401/3088/17 (провадження № 61-44227св18) зазначено, що «згідно зі статтею 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести із працівником розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена КЗпП України відповідальність.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на час виникнення спірних правовідносин позивач займала посаду вчителя у Лохівському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області.

Отже ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із Лохівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ().

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно зі статтею 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Абзацами другим, третім частини першої статті 31 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що заклад загальної середньої освіти має право набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, виступати стороною у судовому процесі, мати у власності кошти та інше майно відповідно до законодавства. Заклад загальної середньої освіти має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки у фінансових установах і банках державного сектору та може мати бланки, печатки та штампи із своїм найменуванням та символікою.

В частині четвертій статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» вказано, що керівник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний, зокрема організовувати документообіг, бухгалтерський облік та звітність відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про повну загальну середню освіту» заклади загальної середньої освіти провадять фінансово-господарську діяльність відповідно до Бюджетного кодексу України, цього Закону, Закону України «Про освіту» та інших нормативно-правових актів. Фінансова автономія закладів загальної середньої освіти в частині використання бюджетних коштів передбачає самостійне здійснення витрат у межах затверджених кошторисами обсягів, зокрема на оплату праці працівників, встановлення доплат, надбавок, винагороди, виплату матеріальної допомоги та допомоги на оздоровлення, преміювання, інших видів стимулювання та відзначення працівників.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що на даний час Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області є юридично особою ( ) діяльність такого не припинено, відтак суд приходить до висновку, що останній є належним відповідачем у справі.

Вищенаведене узгоджується з правовим висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 401/4018/21 (провадження № 61-7562св24).

Таким чином, вказаним спростовуються заперечення відповідача, зазначене у відзиві, що Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області є неналежним відповідачем у справі.

За таких обставин позовну вимогу про стягнення з Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу (відсторонення від роботи) слід задоволити.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 21 КЗпП України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну вимогу ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволити.

Стягнути з Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 68 030,28 (шістдесят вісім тисяч тридцять гривень двадцять вісім копійок) гривень.

Стягнути із Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на користь Держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку АДРЕСА_1 .

Відповідач: Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, с.Лохово, вул. Центральна, 54, Мукачівський район, Закарпатська область, .

Відповідач: Івановецька сільська рада, с. Іванівці, вул. Миру, 15, Мукачівський район, Закарпатська область, Код .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду виготовлено 28 листопада 2024 року.

Головуюча О.В.Гутій