Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2024 р. Справа № 608/1699/24

Номер провадження2-о/608/101/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві вказав, що в червні 2024 року звернувся до сервісного центру №12, м. Чортків Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з приводу призначення пенсії по віку. Однак, працівником Центру було виявлено невідповідність у документах, які він пред`явив для призначення пенсії, а саме: паспорту громадянина України та трудової книжки серії НОМЕР_1 , в якій прізвище, ім`я, по батькові значаться російською « ОСОБА_2 ». Відтак, заінтересована особа в усній формі рекомендувала заявниці у судовому порядку вирішити питання належності правовстановлюючого документа трудової книжки серії НОМЕР_1 , що спонукало заявника звернутися до суду із зазначеною заявою.

Представник заявника адвокат Волинець С. А. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про слухання справи у його та заявника ОСОБА_1 відсутності. Заяву підтримує, просить задоволити з підстав наведених у ній.

Заінтересована особа: представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подавши заперечення на заяву, в якому зазначила, що вимоги заявника є безпідставними. Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а тому вважає, що заява повинна бути залишена без розгляду.

Адвокат Волинець С. А. в свою чергу подав заперечення, згідно якого вважає, що предметом розгляду у даній справі є не оскарження правомірності дій Управління, а встановлення факту, що має юридичне значення.

Оскільки, сторони не з`явилися в судове засідання, суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши заяву, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч.2 ст. 16 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Особа заявника стверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 29 вересня 1998 року.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.10.1986 вбачається, що її було заповнено на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (рос. мова). Тобто, роботодавцем була допущена помилка в правописі написання його прізвища російською мовою, замість вірного ОСОБА_1 , що стало наслідком невідповідності відомостей про особу власника правовстановлюючого документа.

Картку платника податків № НОМЕР_3 присвоєно ОСОБА_1 .

Із свідоцтва серії НОМЕР_4 від 10.10.1968 стверджується реєстрація народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , батьками якого є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , актовий запис №221.

Прізвище, ім`я, по батькові заявника « ОСОБА_1 » значиться в інших документах: атестаті про середню освіту серії НОМЕР_5 від 27.06.1986, атестаті №3756 від 20.07.1986 про професійно-технічну освіту, військовому квитку серії НОМЕР_6 від 25.10.1986, довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.01.2024 про проходження військової служби.

Проте, в інших документах заявника допускалося інше написання прізвища, наприклад, посвідчення особи постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС серія НОМЕР_7 від 01.04.1993 зазначено ОСОБА_1 .

З трудової книжки серія НОМЕР_1 вбачається, що документ було заповнено 22.10.1986 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рос. мова).

У зв`язку з вказаними розбіжностями, що стосуються прізвища заявника в паспорті громадянина України, і на титульному аркуші трудової книжки у нього виникли перешкоди при подачі документів до пенсійного органу для призначення пенсії, тому в усній формі було рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту, а саме належності заявнику зазначеної трудової книжки.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Встановлення факту належності заявнику згаданого документа породжує для нього право на включення до трудового стажу періодів роботи, записи про які містяться в згаданій трудовій книжці.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа вбачає в заяві ОСОБА_1 спір про право, а саме: право на призначення пенсії .

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий навчальним закладом, де навчалась заявниця, а лише підтверджує належність такого документу заявниці, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Проаналізувавши зміст вимог заявника, можна зробити висновок, що предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення.

З огляду на викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібно для того, щоб він мав можливість на призначення пенсії, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд має підстави дійти до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України (, Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001) про встановлення факту правовстановлюючого документу - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителю АДРЕСА_2 , правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 22 жовтня 1986 року на ім`я ОСОБА_3 (рос. мова), ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1699/24.

Рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: