БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/896/24, cправа № 361/3869/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» лютого 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового рішення на утримання дитини, яка не досягла повноліття,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просив суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2012 року на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зменшити розмір стягнення аліментів з 25% до 16.5 % від всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття відповідно до індексу інфляції. Згідно з частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України (далі СК України), сумарно складатиме 1/3 (33%) доходу позивача, та ділитися порівну на двох дітей тобто по 16.5% на кожну дитину. А також змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2019 року на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зменшити розмір стягнення аліментів з 25% до 16.5 % від всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття відповідно до індексу інфляції. Згідно з частиною першою статті 182 СК України сумарно складатиме 1/3 (33%) доходу позивача, та ділитися порівну на двох дітей тобто по 16.5% на кожну дитину.

Свій позов обґрунтовував тим, що відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів (наявність у платника аліментів інших дітей ,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина) аліменти сумарно мали складати 1/3 (33%) доходу платника аліментів та ділитися порівну на двох дітей, тобто по 16.5 % на кожну дитину. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2029 року це не враховано.

У позивача склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме всіх видів доходів на кожну дитину, тобто всіх своїх доходів в сумі. Аліменти повинні використовуватися виключно на задоволення потреб дитини та їх цільовим призначенням, не можуть слугувати для безпідставного збагачення отримувача аліментів.

Крім того, позивач з 02 серпня 2022 року знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , з якою має постійне спільне проживання, ведення спільного господарства, взаємне матеріальне забезпечення та піклування, що потребує додаткових витрат.

При цьому, у відповідача ОСОБА_2 змінився сімейний та матеріальний стан. Вона офіційно зареєструвала шлюб та у цьому шлюбі народила дитину, що викликає у позивача сумніви щодо цільового використання аліментів, призначених для його сина ОСОБА_3 .

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з проходженням військової служби в іншому місті та неможливістю прибути на судове засідання. Позовні вимоги підтримував, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

19 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження.

20 листопада 2023 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів, яким позов частково задоволено.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій зазначила, що в судове засідання, призначене на

28 лютого 2024 року не може з`явитися за станом здоров`я, при цьому повідомляла про причини неявки в попередні судові засідання, 07 грудня 2023 року у зв`язку з хворобою дитини, 29.01.2024 року у зв`язку з її хворобою.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального законодавства України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.

Так, згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно

16 березня 2023 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Тернопіль Тернопільської області народилася ОСОБА_5 , про що 11 вересня 2014 року внесено відповідний актовий запис № 2185 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Батько- ОСОБА_1 , мати- ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно

23 вересня 2022 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Літки Броварського району Київської області народився ОСОБА_3 , про що 22 січня 2009 року внесено відповідний актовий запис № 02 Виконавчим комітетом Літківської сільської ради Броварського району Київської області. Батько- ОСОБА_1 , мати- ОСОБА_2 .

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року у справі № 607/17158/18, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше

50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи

з 31 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа Броварського міськрайонного суду № 2-4009 від 11 січня 2012 року постановою державного виконавця виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції 02 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 листопада 2011 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з положеннями статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 80 ЦПК України пердбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона, відповідно до положень статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач надав довідку про доходи з місця проходження військової служби, виданою

15 травня 2023 року військовою частиною, за період з листопада 2022 року по квітень

2023 року. Зазначені у довідці відомості про доходи не можуть свідчити про скрутне матеріальне становище позивача.

Перебування позивача з 02 серпня 2022 року у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 ніяким чином не пов`язано із його матеріальним становищем. Наведені в позові обставини про потребу у зв`язку з цим додаткових матеріальних витрат, належними та допустимими докази суду не надані.

Згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Київської області від

12 вересня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів, шляхом його зменшення, задоволені частково, змінено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 , визначений судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року на утримання доньки ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з даного рішення суду, відповідач ОСОБА_4 , визначений позивачем у позові змінений розмір стягнення аліментів визнала, що є правом відповідача.

У зв`язку з наявністю постановленого 12 вересня 2023 року Тернопільського міськрайонного суду Київської області вищезазначеного рішення, яке набрало законної сили 13 жовтня 2023 року, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2024 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2019 року в цивільній справі

№ 607/17158/18, закрито.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до статті 182 СК України, суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ним наведених та які могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судом. Виходячи з вимог чинного законодавства, обставини, на підставі яких може бути зменшено розмір аліментів, повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті платника аліментів та ним доведені.

Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року

№ 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи вищезазначене, судом при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів з`ясовується чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що офіційно працевлаштований, надав відповідну довідку про доходи за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, з якої вбачається, що сукупний дохід становить 454 311 грн 62 коп., за виключенням податків, аліментів, становить 356 089 грн 17 коп., зазначав що має двох неповнолітніх дітей, на яких стягуються вказані аліменти, а також, що має шлюбні відносини з іншою особою, а також, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком та від шлюбу народила другу дитину. Однак, належних доказів зміни свого матеріального становища та його погіршення, зміни матеріального становища, сімейного стану та стану здоров`я сторін, і що ці зміни вплинули на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, позивач суду не надав.

Таким чином позивач є працездатною особою, проходить військову службу, наявність двох неповнолітніх дітей та наявність фактичних шлюбних відносин, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 141 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Сторони справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 );

відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин