К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року місто Київ

справа № 753/1034/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/886/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Трусової Т.О. від 6 липня 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - АБ "Укргазбанк") звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 листопада 2011 року у справі № 2-4238/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту у сумі 337 041, 65 доларів США та 134 255 грн 08 коп., витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

У зв`язку із неповним виконанням умов кредитного договору та рішення суду, позивач просив солідарно стягнути з відповідачів три проценти річних на підставі статті 625 ЦК України за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в сумі 32 366,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 січня 2023 року становить 1 183 580 грн 40 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 6 липня 2023 року у задоволенні позову АБ "Укргазбанк" відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що в результаті примусового виконання рішення суду № 2-4238/11 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, наслідком такого рішення виконавця відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є те, що виконавче провадження не може бути розпочате знову, тобто позивач втратив право вимагати виконання рішення суду у примусовому порядку.Наведене свідчить про те, що зобов`язання стало натуральним, оскільки не може бути захищеним в судовому порядку. Відповідно кредитор у натуральному зобов`язанні не має права на нарахуванням трьох процентів річних. В той же час, грошове зобов`язання щодо сплати ОСОБА_1 штрафу за порушення зобов`язання щодо страхування предмета іпотеки, виконання якого здійснювалось в окремому виконавчому провадженні, не є натуральним, а тому позивач за цим зобов`язанням має право на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, проте таких вимог не заявлено.

У поданій апеляційній скарзі АБ "Укргазбанк", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що суд помилково вказав на натуральний характер зобов`язань, оскільки рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 листопада 2011 року з відповідачів стягнута заборгованість, тобто вимога вже захищена у судовому (примусовому) порядку. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з його примусовим виконанням; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Крім того, відшкодування банком за рахунок свого резерву кредиторської заборгованості позичальника та подальше її стягнення не припиняє зобов`язання боржника перед кредитором, тобто визнання заборгованості безнадійною є внутрішньо бухгалтерською операцією і не створює правових наслідків для позичальника.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Так, під час виконання рішення суду про стягнення з неї кредитної заборгованості було продано належне їй нерухоме майно та за рахунок отриманих коштів відбулося часткове погашення боргу. Після продажу майна державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 15 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", після чого виконавче провадження не може бути розпочате знову. За таких обставин у банку відсутнє право вимагати виконання рішення суду у примусовому порядку, і до такого зобов`язання згідно з правовими позиціями Верховного Суду не можуть бути застосовані положення статті 625 ЦК України. Крім того, розрахунок заборгованості не містить сум часткового погашення боргу; вимоги заявлені поза межами трьохрічного строку позовної давності.

Інші учасники справи не скористалися правом на подання відзиву.

Представник АБ "Укргазбанк" - Слісаренко Л.Л. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 28 серпня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 398-Ф/08, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 305 000 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами процентів за ставкою 14,7% річних та з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 серпня 2028 року (том І а.с. 8-10).

В забезпечення належного виконання умов кредитного договору № 398-Ф/08, 28 серпня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала банку в іпотеку належне їй на праві власності домоволодіння НОМЕР_3 загальною площею 336,90 кв.м., розташоване на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер: :04:002:0250, що знаходяться за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - предмет іпотеки).

В той же день, у забезпечення виконання умов кредитного договору № 398-Ф/08 між ВАТ АБ "Укргазбанк", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладені договори поруки № 398-Ц/08-Р-1, № 398-Ц/08-Р-2, за умовами яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поручилися перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору.

У зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за кредитним договором, АБ "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки (цивільна справа № 2-4238/11).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 листопада 2011 року позов АБ "Укргазбанк" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірах 337 041,65 доларів США та 134 055 грн 08 коп., витрати по сплаті державного мита в розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн; з ОСОБА_1 окремо стягнуто штраф за порушення зобов`язання щодо страхування предмета іпотеки в розмірі 112 730 грн (том І а.с. 12-17).

Судом установлено, що після ухвалення рішення суду боржник ОСОБА_3 помер.

Виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи перебував на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва (виконавче провадження № НОМЕР_4).

Під час примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 7 листопада 2011 року, відбулися електронні торги з реалізації предмета іпотеки (26 липня 2017 року), переможцем торгів став учасник 2 з ціновою пропозицією в розмірі 3 983 184 грн 80 коп. (том І а.с. 89-90). Стягувачу перераховано 3 404 003 грн 01 коп.

31 серпня 2017 року АБ "Укргазбанк" конвертував перераховані державним виконавцем кошти у валюту кредиту (долари США) та отримав суму в розмірі 131 613, 55 доларів США, зарахувавши її на погашення заборгованості, а саме: 54 920,22 доларів США - на погашення прострочених відсотків; 76 693,33 доларів США - на погашення простроченого тіла кредиту, що підтверджується випискою з особового рахунку позичальника ОСОБА_1 (том І а.с. 21-34).

18 вересня 2017 року виконавче провадження № НОМЕР_4 закінчено на підставі пункту 15 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче првоадження".

У травні 2018 року виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 повторно пред`явлено до виконання (виконавче провадження № 56512049) (а.с. 192-196).

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 9 серпня 2018 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (том І а.с. 197).

Крім того, у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за порушення зобов`язання щодо страхування предмета іпотеки, у якому 18 вересня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (том І а.с. 86-87).

З виписки з особового рахунку позичальника також убачається, що 30 жовтня 2018 року банк визнав безнадійною заборгованість за кредитним договором № 398-Ф/08 в розмірі 149 938 дол. США та списав вказану суму за рахунок страхового резерву.

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження, що є загальнодоступними, у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження № 62190671 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правовими наслідками порушення зобов`язання за положенням статті 611 ЦК України є серед іншого відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) дійшла висновку, що системне тлумачення частини 1 статті 509, частини 1 статті 267, статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку дає підстави для висновку, що натуральним є зобов`язання, вимога в якому хоча і існує, проте не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Положення статті 625 ЦК України щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, отже кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на захист в судовому (примусовому) порядку вимоги про нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

У справі № 757/44680/15-ц, яка переглядалась Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, судами встановлені обставини щодо спливу позовної давності за вимогами кредитора про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за його користування і судовим рішенням, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову про їх стягнення, тому колегія суддів касаційного суду вважала вказане зобов`язання натуральним і дійшла висновку про відсутність у кредитора права нараховувати суми, визначені статтею 625 ЦК України.

Разом з тим, у даній справі відсутні підстави вважати, що зобов`язання відповідачів є натуральними, оскільки рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 7 листопада 2011 року у справі № 2-4238/11 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягнуто на користь АБ "Укргазбанк" заборгованість за договором від 28 серпня 2008 року № 398-Ф/08, тобто вимога банка про стягнення заборгованості за кредитом вже захищена у судовому (примусовому) порядку.

Наведене свідчить про нерелевантність спірних правовідносин і як наслідок безпідставне застосування судом першої інстанції правових висновків, викладених Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції помилково виходив з того, що після закінчення виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 воно не може бути розпочате знов, а тому стягнення заборгованості в примусовому порядку неможливе, що свідчить про натуральний характер зобов`язання і відсутність підстав для нарахування трьох процентів річних.

Як убачається з наданого АБ "Укргазбанк" розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 серпня 2008 року № 398-Ф/08, станом на 23 лютого 2022 року, сума неповернутого кредиту становить 205 147, 46 доларів США. При цьому позивачем враховано всі суми, які надходили в рахунок погашення боргу, і відповідачами це не спростовано (том І а.с. 21-34, 116-119, 146, 147).

Та обставина, що після закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4 (на підставі пункту 15 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче првоадження") виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості не перебуває на примусовому виконанні, не змінює суті спірних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) зазначено, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачами не в повному обсязі виконано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 7 листопада 2011 рокуу справі № 2-4238/11, внаслідок чого позивачем подано обґрунтований позов про стягнення трьох процентів річних на підставі частини 2 статті 625 ЦК України за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в сумі 32 366,03 доларів США. Вказаний розрахунок є правильним та відповідачами не спростований.

Стосовно визнання заборгованості безнадійною, слід зауважити, що своєю суттю прощений кредитний борг є додатковим благом особи лише у разі відсутності в банку будь-якої правової підстави вимагати його стягнення в майбутньому, тобто припинення між сторонами кредитних відносин, взятих на себе взаємними зобов`язаннями. Відшкодування банком за рахунок свого резерву кредиторської заборгованості відповідачів та подальше її стягнення не припиняє зобов`язання боржників перед кредитором.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 405/9058/19, від 4 вересня 2019 року у справі № 466/3581/15-ц, від 22 липня 2020 року у справі № 522/13021/16-ц.

Посилання ОСОБА_1 на пропуск позивачем строку позовної давності також не приймається судом апеляційної інстанції.

За змістом статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду.

Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини 1 статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що позивач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва 20 лютого 2023 року у якому визначив період стягнення заборгованості з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

Слід зауважити, що частиною 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" установлений карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020.

У подальшому зазначений строк неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 карантин відмінений з 30 червня 2023 року.

Тобто, з 12 березня 2020 року і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом, а тому позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог про стягнення трьох процентів річних за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про задоволення позову АБ "Укргазбанк".

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи викладене, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АБ "Укргазбанк"підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги, по 22 192 грн 13 коп. судового збору з кожного.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 6 липня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (; місто Київ, вулиця Єреванська, 1) три проценти річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в сумі 32 366,03 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (; місто Київ, вулиця Єреванська, 1) по 22 192 грн. 13 коп. судового збору з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: