У Х В А Л А

24 квітня 2024року м. Київ

Справа № 363/2849/18

Провадження: № 22-ц/824/2741/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Міхо Кирила Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чіркова Г. Є.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки спільною частковою власністю подружжя,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2008 року до 17 травня 2016 року. Проживаючи однією сім`єю, у 2010 році на земельній ділянці по АДРЕСА_1 побудувати спільний будинок для сумісного проживання. Враховуючи, що спільних коштів у сторін на будівництво не було, вони вирішили взяти дані кошти у матері позивачки - ОСОБА_3 . Будівництво житлового будинку проходило в період з 2010 року до кінця 2014 року. На момент подачі позову будівництво житлового будинку завершено і він готовий для прийняття його в експлуатацію, однак відповідач всіляко уникає реєструвати вказаний будинок, намагаючись уникнути його розподілу. Всього на будівництво вказаного будинку витрачено 503 655 грн., з яких 395 000 грн. взяті в борг у матері позивачки, а інші 108 655 грн. - спільні з відповідачем кошти. На даний час згоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як колишнім подружжям, право власності на 17,6% об`єкта незавершеного будівництва за кожним, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 17,6% земельної ділянки з кадастровим номером :35:031:0153, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Міхо К. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

23 квітня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , подали до суду заяву про затвердження мирової угоди, укладеної між ними у зв`язку із вирішенням ними питання щодо визнання об`єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та виділ частки у натурі, а також виділ в натурі частки земельної ділянки.

Перевіривши доводи спільної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди, дослідивши мирову угоду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її затвердження.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (частини перша-четверта статті 207 ЦПК України).

За правилами ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (стаття 208 ЦПК України).

У справі, що переглядається, предметом позову є визнання об`єкту незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя та виділ частки об`єкту незавершеного будівництва в натурі, виділ в натурі частки земельної ділянки.

Відповідно до умов мирової угоди від 23 квітня 2024 року у справі № 363/2849/18 на підставі статті 373 ЦПК України сторони домовились врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, згідно якої:

1. Сторони, позивач та відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились про передачу земельної ділянки, належної відповідачу ОСОБА_1 , кадастровий номер :35:058:0919, площею 0, 125 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер відомостей про речове право: 54667341, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72716662 від 20.04.2024 12:32:11 у власність позивачу, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , в рахунок вирішення спору про поділ майна подружжя як компенсацію вартості майна позивача у спільному майні подружжя.

2. Сторони узгодили, що позивач ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відмовляється від своїх позовних вимог у цивільній справі № 363/2849/18 в повному обсязі.

3. Позивач ОСОБА_2 на підставі ухвали суду про затвердження вказаної мирової угоди набуває право здійснити реєстрацію за собою права власності на земельну ділянку, належну відповідачу ОСОБА_1 , кадастровий номер :35:058:0919, площею 0, 125 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер відомостей про речове право: 54667341, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72716662 від 20.04.2024 12:32:11, зазначену у пункті 1 цієї мирової угоди.

4. Сторони підтверджують, що будь-яких майнових претензій (в тому числі щодо поділу) одна до одної з приводу майна, зазначеного у цій мировій угоді, а також будь-якого іншого рухомого чи нерухомого майна не мають та зобов`язуються не чинити перешкод одна одній у здійсненні реєстрації права власності за кожною із сторін на майно, визначене у цій мировій угоді та не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні зазначеним майном.

5. Сторони свідчать, що у тексті цієї мирової угоди зафіксовано усі істотні умови мирової угоди, що стосуються предмету позову.

6. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладання цієї мирової угоди і не відображені у її тексті, після підписання цієї мирової угоди та визнання її судом не матимуть правового значення і сторони не вважають себе зв`язаними будь-якими правами і зобов`язаннями, що виходять за межі цієї мирової угоди.

7. Сторони домовилися, що судові витрати в розумінні ст. 133 ЦПК України, один одному не відшкодовуються.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що вона укладена з метою врегулювання спору між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя та відповідає вимогам статті 207 ЦПК України.

Сторони усвідомлюють правові наслідки затвердження мирової угод и та закриття провадження у справі, про що зазначили у клопотанні про затвердження мирової угоди.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнання нечинним рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 207, 373, 374 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди у такій редакції:

«1. Сторони, позивач та відповідач, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились про передачу земельної ділянки, належної відповідачу ОСОБА_1 , кадастровий номер :35:058:0919, площею 0, 125 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер відомостей про речове право: 54667341, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72716662 від 20.04.2024 12:32:11 у власність позивачу, ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , в рахунок вирішення спору про поділ майна подружжя як компенсацію вартості майна позивача у спільному майні подружжя.

2. Сторони узгодили, що позивач ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відмовляється від своїх позовних вимог у цивільній справі № 363/2849/18 в повному обсязі.

3. Позивач ОСОБА_2 на підставі ухвали суду про затвердження вказаної мирової угоди набуває право здійснити реєстрацію за собою права власності на земельну ділянку, належну відповідачу ОСОБА_1 , кадастровий номер :35:058:0919, площею 0, 125 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер відомостей про речове право: 54667341, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72716662 від 20.04.2024 12:32:11, зазначену у пункті 1 цієї мирової угоди.

4. Сторони підтверджують, що будь-яких майнових претензій (в тому числі щодо поділу) одна до одної з приводу майна, зазначеного у цій мировій угоді, а також будь-якого іншого рухомого чи нерухомого майна не мають та зобов`язуються не чинити перешкод одна одній у здійсненні реєстрації права власності за кожною із сторін на майно, визначене у цій Мировій угоді та не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні зазначеним майном.

5. Сторони свідчать, що у тексті цієї мирової угоди зафіксовано усі істотні умови мирової угоди, що стосуються предмету позову.

6. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладання цієї мирової угоди і не відображені у її тексті, після підписання цієї мирової угоди та визнання її судом не матимуть правового значення і сторони не вважають себе зв`язаними будь-якими правами і зобов`язаннями, що виходять за межі цієї мирової угоди.

7. Сторони домовилися, що судові витрати в розумінні ст. 133 ЦПК України, один одному не відшкодовуються».

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки спільною частковою власністю подружжя закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 16 травня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура