Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через Електронний суд із вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, в якому просить визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайониого суду від 23.02.2015 у справі №308/261/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати при матері ОСОБА_2 , вирішено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок. З того часу і по теперішній діти проживають із відповідачкою. При цьому, внаслідок зловживання спиртними напоями, наркотичними речовинами та ведення аморального способу життя, ОСОБА_2 не виконує обов`язки по вихованню та розвитку дітей належним чином, що в свою чергу ставить життя та здоров`я дітей у небезпеку. Доньки неодноразово залишалися без догляду та піклування матері, яка зникала у невідомому напрямку, залишаючи їх спільних дітей без продуктів харчування та засобів до існування, що в результаті призвело до негативних наслідків. Зокрема, молодша донька ОСОБА_3 проходить лікування у дитячого психіатра, має особливі освітні потреби та потребує інклюзивного навчання. Зазначає, що він, як батько спільних доньок, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про них, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 разом з ним. Оскільки старша донька ОСОБА_4 досягла віку, з якого самостійно визначає місце свого проживання відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України - визначення місця її проживання не є предметом даного позову. Стверджує, що він любить своїх дітей і спроможний забезпечити їх всім необхідним. З огляду на те, що доньки систематично залишаються із ночівлею у нього в квартирі по АДРЕСА_1 , у ці періоди саме він слідкує за станом їх здоров`я, їх розвитком, виховує та піклується про них. Між ними наявний психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Вказує, що з огляду на бажання дитини проживати саме з позивачем, проживання ОСОБА_3 саме з батьком є для неї більш прийнятним.

В судове засідання позивач не з`явився, від його представника - адвоката Дрюченка О.С. надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, неодноразово викликалася до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України, про причини неявки суд не повідомила, не клопотала про відкладення розгляду справи, відзиву до суду не подавала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак надав висновок.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, врахувавши позицію позивача, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Ужгородського міськрайониого суду від 23.02.2015 у справі №308/261/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати при матері ОСОБА_2 . Присуджено стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок.

З висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та документів, доданих до позову, встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований та фактично проживає у власній квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ОСББ «Олександр Хіри-19» від 11.04.2024 та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.02.2019. За цією адресою також проживають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є дружиною ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлю(бсерії НОМЕР_1 , виданим 25.05.2019, актовий запис № 338, та їх спільний син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Акт обстеження умов проживання складений 15.05.2024 за адресою АДРЕСА_1 вказує на те, що умови проживання в двокімнатній квартирі добрі. Санітарно-гігієнічний стан помешканню знаходяться на належному рівні. В квартирі є всі комунальні зручності (світло вода, газ) та автономне опалення. Житло облаштоване сучасними меблями ті побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини в квартир облаштовано окреме спальне місце. Стосунки в сім`ї - традиційні доброзичливі. Під час обстеження умов проживання з батьком дитини проведено бесіду та з`ясовано, що після розлучення дитина залишилась проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту оцінки потреб 15.05.2024 № 361 складеного працівником Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради батьківський потенціал батька дитини ОСОБА_1 знаходиться на належному рівні. Батько спроможний виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

Працівниками служби у справах дітей та працівником Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політик Ужгородської міської ради з ОСОБА_2 було проведене телефонну розмову та домовлено про візит працівників за адресою її місця проживання для складання Акту обстеження умов проживання та Акту оцінки потреб сім`ї/особи, однак її в домовлений час вдома не було, на телефонні дзвінки працівників вона не відповідала тож скласти відповідні Актипрацівникам не вдалось.

Відповідно до характеристики Ужгородського Греко-Католицького приватного ліцею «Теобенд» від 25.04.2024 № 01-08/62 ОСОБА_3 навчається в закладі з вересня 2022 року. Дівчинка має особливі освітні потреби, у 2023-2024 навчальному році для неї організовано інклюзивне навчання. Дівчинка спокійна, дисциплінована, працелюбна. Дитина добре усвідомлює обов`язки, але не вмотивована до навчання, потребує постійного контролю. Правил поведінки завжди свідомо дотримується, але систематичне запізнюється на уроку, приходить без шкільного приладдя, часто пропускає школу без поважних причин, з цього приводу неодноразово проводилися бесіди з мамою учениці, але ситуація не змінюється. Аврора з однокласниками товариська, хоч іноді й проявляє безпідставну агресію до окремих учнів.

Органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з її батьком гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою його місця проживання.

Страховими полісами ПрАТ «МетЛайф» стверджується, що ОСОБА_1 , як страхувальником, застраховано на випадок дожиття до певного віку або на певний строк застрахованих осіб, зокрема ОСОБА_3 .

Постановами суду підтверджується притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, в т.ч. за неналежне виконання батьківських обов`язків

Приписами ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частинами 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що висновок має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

У Декларації прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до приписів с. 3 Конвенції ООН про права дитини (конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ (798-12) від 27.02.1991 р. дата підписання Україною: 21 лютого 1990 року, набуття чинності для України: 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини з батьком, суд приймає до уваги вищевказаний висновок органу опіки та піклування, яким вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з її батьком, також суд враховує неодноразове притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, в т.ч. за неналежне виконання батьківських обов`язків, а також те, що донька пропускає заняття в навчальному закладі, приймаючи те, що позивачем забезпечені належні умови для проживання дитини, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, суд визначає місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком.

Вирішуючи вимогу позивачки про звільнення її від сплати заборгованості по аліментах, суд виходить з положень ч. 2 ст. 197 СК України, згідно з якими за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов