УХВАЛА

03 травня 2024 року

м. Київ

справа № 161/20724/23

провадження № 61-5455ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційні скарги Волинської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на постанову Волинського апеляційного суду

від 27 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури

і суду,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора України, Національної поліції України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про відшкодування моральної шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів,

що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в розмірі 1 000 000,00 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 498 703,11 грн

у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 528 476,58 грн

у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В позові ОСОБА_1 до Національної поліції України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду відмовлено.

15 квітня 2024 року Волинська обласна прокуратура, через систему «Електронний Суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року, в якій, посилаючись

на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постанову Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року шляхом зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1 600,00 грн (стаття 8 Закону України

«Про Державний бюджет України на 2024 рік») за 74 місяці та 13 днів перебування під слідством і судом, не передаючи справи на новий судовий розгляд.

26 квітня 2024 року Офіс генерального прокурора, через систему «Електронний Суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року, в якій, посилаючись

на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постанову Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року шляхом зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1 600,00 грн (стаття 8 Закону України

«Про Державний бюджет України на 2024 рік»), скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року в частині задоволення позову до Офісу Генерального прокурора та відмовити в цій частині в задоволенні позову.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

За частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень Волинська обласна прокуратура посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статтю 23 ЦК України та статтю 8 Закону України «Про державний бюджет України» без урахування висновку щодо межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом, яка визначається судом

у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи

з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц та постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 203/3541/15-ц, від 04 квітня 2018 у справі

№ 489/2492/17, від 13 червня 2018 року у справі № 464/6863/16, від 21 червня

2018 року у справі № 205/119/17, від 25 липня 2018 року у справі

№ 607/14493/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 534/955/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 559/600/17, від 22 липня 2018 року у справі № 158/2689/16-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 214/6982/13-ц, від 12 лютого 2020 року

у справі № 295/692/17, від 29 вересня 2021 року у справі № 161/10816/20,

від 27 березня 2019 року у справі № 337/3548/16-ц, від 12 лютого 2020 року

у справі № 295/692/17, від 28 жовтня 2020 року у справі року № 303/3973/17.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень

Офіс Генерального прокурора посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів,

що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у взаємозв`язку зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для розрахунку відшкодування моральної шкоди за час незаконного перебування під слідством чи судом.

Також Офіс Генерального прокурора у касаційній скарзі посилається на те,

що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано (не застосовано) статтю 170 ЦК України у взаємозв`язку з частиною першою статті 1176 ЦК України

без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17 та від 15 грудня 2020 року

у справі № 752/17832/14-ц при наданні оцінки доводам щодо неналежності Офісу Генерального прокурора як відповідача у цій справі.

Касаційні скарги подані у визначений законодавством строк та оформлені відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім того, у касаційній скарзі Волинської обласної прокуратури міститься клопотання про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду

від 27 березня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Також 29 квітня 2024 року Офісом Генерального прокурора подано клопотання про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Вказані клопотання мотивовані тим, що з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню фінансових інтересів держави та прав Волинської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора як відповідачів у справі, у зв`язку з можливим подальшим скасуванням оскаржуваного судового рішення, є необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення

до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання

про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення

або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання

про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки Волинська обласна прокуратура та Офіс Генерального прокурора

не навели обґрунтованих підстав щодо необхідності зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотань слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу

№ 161/20724/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України, Волинської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Відмовити Волинській обласній прокуратурі та Офісу Генерального прокурора

у задоволенні клопотань про зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 27 березня 2024 року до закінчення її перегляду

в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська