Справа № 594/1708/24
Провадження №2/594/735/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Борщівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Абоїда ОСОБА_3 , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Борщівського районного суду від 26.11.2024, заяву про самовідвід судді Губіш О.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Борщівської міської ради, про позбавлення батьківських прав задоволено.

Також ухвалою судді Борщівського районного суду від 26.11.2024 задоволено заяву про самовідвід судді Зушман Г.І. у даній цивільній справі.

Справу передано в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 у даній справі визначено головуючого суддю П.В. Чир.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, викладеним у статтях 175 і 177 цьогоКодексу, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог, встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, цей Закон застосовується, зокрема, щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору (ч. 1 ст. 3 Закон України «Про міжнародне приватне право»).

За змістом частини другої статті 3 ЦПК правила про підсудність, передбачені в міжнародних договорах, мають пріоритет перед нормами внутрішнього права.

На сьогоднішній день питання підсудності регулюється ст. 497 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» перелічені випадки, коли суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом.

Так пункт 4 вказаної статті закріплює, що однією з підстав для прийняття справи в провадження українськими судами є проживання позивача в Україні у справах про сплату аліментів або встановлення батьківства.

Разом з тим, законодавець не розширив цю норму випадками, коли йдеться про позбавлення батьківських прав, що відповідно виключає право звернення позивача з вимогами про позбавлення батьківських прав громадянина іншої держави за місцем свого зареєстрованого проживання.

Підсумовуючи вищевикладене, право позивача - громадянина України на звернення до українського суду з позовом про позбавлення батьківських прав того з батьків, який є громадянином іноземної держави, залежить від наявності в останнього постійного місця проживання на території України, тому позивачу слід зібрати необхідні докази, які будуть підтверджувати факт, що відповідач має в України постійне місце проживання. Такими доказами можуть слугувати відповіді від відповідних державних органів.

Якщо ж іноземець мав постійне місце проживання на території України, яке буде відоме позивачу, але на момент звернення з позовом до суду буде відсутня інформація чи збереглося таке місце проживання за відповідачем - іноземцем, тоді позивач може звертатись до українського суду відповідно до правил ч.1 ст. 27 та ч.9, 10 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, тобто за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача в Україні, але разом з тим, необхідно надати докази, які будуть підтверджувати, що відповідач дійсно був зареєстрований за адресою вказаною в позовній заяві про позбавлення батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві про позбавлення батьківських прав відповідачаАбоїда ОСОБА_3 вказує останнє відоме його місце проживання АДРЕСА_1 , що є й місцем проживання позивачки ОСОБА_1 .

На підтвердження даного факту матеріали справи не містять жодного доказу, тільки позивач вказує, що в АДРЕСА_1 відповідач перебував на подвірї один раз і вчинив протиправні дії по відношенню до її батька, що не є зареєстрованим місцем його перебування.

Більше того, як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 до Служби безпеки України, що міститься в матеріалах справи, остання вказує, що в шлюбі з ОСОБА_5 ніколи не перебувала та ніколи з ним не проживала разом. Зустрічі Абоїда ОСОБА_3 з дочкою відбувалися коли він приїздив в Україну в м. Львові та в м. Тернополі в період з грудня 2016 року, коли він приїхав вперше, до квітня 2019 року. В м. Борщів приїхав 07.03.2020 року, прийшов в її господарство, де спілкувався з батьком, щось викрикував і батько викликав поліцію. Приїжджав ще в серпні 2020 і 19 червня 2021 року коли вона була на п`ятому місяці вагітності і все закінчувалося сварками, а надалі був судовий процес за його позовом про зустрічі з дитиною. Просила заборонити йому вїзд в Україну. Отже в цій заяві ОСОБА_1 підтверджувала, що Абоїд ОСОБА_3 не проживав ніколи за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно мотивувальної частини рішення Чортківського районного суду від 02 серпня 2022 року, наданого позивачем, Абоїд ОСОБА_3 з 2015 року є працівником Гостьової служби Нотінгемського університету, а згідно копії позовної заяви про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкування з неповнолітньою дочкою, з якою звертався ОСОБА_2 до Борщівського районного суду Тернопільської області, він вказує, що є громадянином Британії та зазначає місце проживання: АДРЕСА_2 .

У позовній заяві не зазначено адреси місця проживання відповідача Абоїда ОСОБА_3 в Британії.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись статтями 175, 185 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Борщівської міської ради, про позбавлення батьківських прав - залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Чир П.В.