ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1970/21

Провадження № 22-ц/4820/932/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю державного виконавця Цілімецької О.Б.,

представників стягувачів Керницької О.В.,

Вонсович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за поданням головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Цілімецької Олени Борисівни про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 березня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог подання приватного виконавця

У березні 2024 року головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Цілімецька О.Б. (далі державний виконавець) звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначила, що на примусовому виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому (далі Відділ ДВС) знаходиться зведене виконавче провадження №73534047 з виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №686/1970/21 від 18 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») 299 195 грн 80 коп. заборгованості та виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №686/4714/23 від 29 червня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 доларів США, що еквівалентно 548 400 грн, 37 863 грн 72 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 8 206 грн 15 коп. судових витрат. ОСОБА_2 не сплачує присуджені кошти, не виконує вимоги державного виконавця, приховує свої доходи та майно, не проживає за вказаною у виконавчих листах адресою та виїжджає за кордон.

За таких обставин державний виконавець просила суд обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за вказаними виконавчими документами.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 березня 2024 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України.

Суд керувався тим, що ухилення ОСОБА_2 від виконання судових рішень не доведено, внаслідок чого підстави для її обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення подання державного виконавця посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не виконала судові рішення, не прибула до державного виконавця, не подала декларацію про свої доходи та майно, натомість вона неодноразово виїзжала за кордон. Наявні у матеріалах справи докази достовірно та об`єктивно вказують на ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань за рішеннями суду. Суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість подання державного виконавця.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своїх письмових поясненнях АТ КБ «Приватбанк» зазначило, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судових рішень, а тому державний виконавець правомірно звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України.

ОСОБА_2 і державний виконавець не висловили своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 липня 2021 року у справі №686/1970/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 299 195 грн 80 коп. заборгованості за кредитним договором і 4 487 грн 94 коп. судового збору.

На підставі цього рішення 18 листопада 2021 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав два виконавчих листа №686/1970/21, які пред`явлені стягувачем до примусового виконання.

Постановою державного виконавця від 13 липня 2022 року відкрито виконавче провадження №69395586 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 299 195 грн 80 коп. заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2023 року у справі №686/4714/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 доларів США, що еквівалентно 548 400 грн, 37 863 грн 72 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та 8 206 грн 15 коп. судових витрат.

На підставі цього рішення 29 червня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист №686/4714/23, який пред`явлений стягувачем до примусового виконання.

Постановою державного виконавця від 7 липня 2023 року відкрито виконавче провадження №72203118 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 доларів США, що еквівалентно 548 400 грн, 37 863 грн 72 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та 8 206 грн 15 коп. судових витрат.

Державний виконавець постановою від 6 грудня 2023 року об`єднала вказані виконавчі провадження у зведене виконавче провадження №73534047.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі Закон №3857-ХІІ) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону №3857-ХІІ визначено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань.

За змістом пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В силу статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вільне пересування і вибір місця проживання є невід`ємною складовою загальної свободи особи. Водночас це право особи не є абсолютним, оскільки свобода пересування та вільний вибір місця проживання можуть бути обмежені законом.

Такі обмеження можуть бути покладені на боржника, який ухиляється від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи), що підлягають виконанню у примусовому порядку. При цьому ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), визначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Відтак ухилення боржника від виконання рішення є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Водночас, сам по собі факт невиконання боржником судового рішення, якщо відсутні відомості про навмисне ухилення його від виконання цього зобов`язання, не є підставою для обмеження права боржника на виїзд за кордон.

Із матеріалів виконавчого провадження слідує, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

13 липня 2022 року, 6 грудня 2023 року, 23 лютого 2024 року ОСОБА_2 за вказаною адресою, а також за адресою: АДРЕСА_2 , - була надіслана вимога прибути до державного виконавця, надати пояснення за фактом невиконання рішення суду та повідомити необхідну інформацію про себе. Вказані вимоги не вручені адресату та повернуті відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». ОСОБА_2 на виклики державного виконавця не з`явилася, а також не надала відповідні пояснення та необхідну інформацію.

ОСОБА_2 не має нерухомого майна. Водночас за нею зареєстрований автомобіль «Mercedes-Benz 1840LS» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановами державного виконавця від 13 липня та 7 вересня 2022 року, 15 лютого, 2 і 10 травня, 7 липня, 29 вересня та 7 грудня 2023 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно і грошові кошти ОСОБА_2 , а постановами від 7 вересня 2022 року та 6 грудня 2023 року оголошено в розшук указаний автомобіль.

Державний виконавець звернула стягнення на грошові кошти, які знаходилися на банківських рахунках ОСОБА_2 : 15 230 грн 64 коп., 5 969 грн 53 коп., 38 коп., 15 грн 12 коп., 66 грн 14 коп., - а всього на 21 281 грн 81 коп.

23 лютого 2024 року державний виконавець здійснила виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_2 та залишила вимогу з`явитися їй до Відділу ДВС. Побожна не була виявлена за місцем проживання. Згідно акта державного виконавця від 26 лютого 2024 року ОСОБА_2 не прибула на виклик і не повідомила про причини неявки.

ОСОБА_2 не працює та не отримує дохід, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 13 лютого 2013 року. Протягом 2022-2023 років вона періодично виїздила за кордон.

Рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 грошових коштів залишаються невиконаними, водночас у справі відсутні достатні та об`єктивні докази про ухилення ОСОБА_2 від виконання цих рішень.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовив у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаного висновку суду.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 березня 2024 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 9 травня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

О.І. Талалай

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Заворотна О.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27