Справа № 369/2413/24
Провадження № 2/369/4144/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.

за участю секретаря судового засідання Безкровайної М.Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів, в якому просила: стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, позивач посилається на наступне.

28.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Коломийським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про шо було зроблено відповідний актовий запис № 843 та видано свідоцтвом серія НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя з відповідачем позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

23.11.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено рішення, відповідно до якого шлюб між сторонами було розірвано.

Враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення молодшим сином трирічного віку, позивач не має змоги працювати та в неї немає постійного заробітку, джерел доходу, тому позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2024 року відкрито позовне провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 09.05.2024 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 28.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Коломийським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про шо було зроблено відповідний актовий запис № 843 та видано свідоцтвом серія НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя з відповідачем позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

23.11.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено рішення, відповідно до якого шлюб між сторонами було розірвано.

Враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення молодшим сином трирічного віку, позивач не має змоги працювати та в неї немає постійного заробітку, джерел доходу.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання колишньої дружини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ст. 84 СК України).

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, спільні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення молодшим сином трирічного віку, позивач не має змоги працювати та в неї немає постійного заробітку, джерел доходу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано неможливість сплачувати аліменти на дружину з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, не доведено наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позов ОСОБА_1 пред`явлено до суду 02.02.2024 року (згідно відмітки на поштовому конверті), а відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1 211,20 грн в дохід держави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 75, 79, 84 СК України та керуючись ст. ст. 10-13, 19, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 02.02.2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень) 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Повне рішення складено: 16.05.2024 року.

Суддя А.В. Янченко