Номер провадження: 22-ц/813/4007/24
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Свяченої Ю.Б. 05 грудня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У січні 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 грудня 2007 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 759, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що зі спливом часу шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Спільне господарство між подружжям не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.

Під час подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спору щодо утримання та проживання дітей немає.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 09 грудня 2007 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 759, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на утриманні матері ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, виключивши абзац четвертий резолютивної частини судового рішення щодо залишення неповнолітніх дітей на утриманні матері, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення в частині залишення неповнолітніх дітей на утриманні матері, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та повністю проігнорував наявність спору між сторонами щодо проживання їх спільних неповнолітніх дітей та порядку участі у їх вихованні.

Таким чином, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 не оспорює висновки суду щодо наявності підстав для розірвання шлюбу, рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині визначення місця проживання дітей разом із матір`ю.

Сторони про розгляд справи на 30 квітня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 .

Сповіщення ОСОБА_2 та її представника здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування судом норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 09 грудня 2007 року зареєстровано шлюб Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 759, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Під час подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1134, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 174.

Як вірно зазначено в оскаржуваному судовому рішенні, спору щодо утримання та проживання дітей у даній справі немає.

Однак, незважаючи на вказане та те, що ОСОБА_2 позовних вимог про визначення місця проживання дітей не заявлялось, судом першої інстанції у резолютивній частині судового рішення від 05 грудня 2023 року вирішено неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на утриманні матері ОСОБА_2 .

Також судом не було враховано, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 522/19997/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вже вказувалось вище, матеріали справи містять докази про наявність такого спору між сторонами, який вирішується у межах іншого провадження.

За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_2 при зверненні до суду із позовом про розірвання шлюбу позовних вимог про визначення місця проживання дітей не заявлялось, колегія суддів доходить висновку, що, ухваливши судове рішення про визначення місця проживання дітей, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог.

У ст. 2 ЦПК України визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, серед яких змагальність та диспозитивність.

Відповідно до ч .5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» роз`яснено, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За викладених обставин колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та, як наслідок, порушив цим норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті в частині визначення місця проживання дітей.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у частині, яка переглядається, неправильно застосував норми процесуального права, у зв`язку із чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2023 року підлягає зміні, шляхом виключення абзацу четвертого резолютивної частини судового рішення щодо залишення на утриманні матері ОСОБА_2 неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу змінити.

Виключити абзац четвертий резолютивної частини судового рішення щодо залишення на утриманні матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1610 гривень 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 09 травня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе