Провадження № 2/369/3538/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/22111/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила суд:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 14100 гривень, що були понесені позивачем протягом вересня-грудня 2023 року, а також додаткові витрати на дитину в сумі 139800 гривень, що заплановані в 2024 році.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач посилається на наступне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 жовтня 2016 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2711, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

На цей час шлюбні відносини не склались, сторони по справі не можуть дійти до спільного вирішення життєвих питань, шлюбні відносини не підтримуються повністю, у зв`язку із чим позивачем подано до Києво-Святошинського районного суду Київської області позовну заяву про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , про що 14 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис за № 400 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Дитина ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що виховання, контроль та повне матеріальне забезпечення дитини на даний час здійснюється тільки нею. Починаючи із 20 серпня 2023 року, відповідач не бере жодної участі в утриманні та вихованні дитини, не відвідує садочок, не купує продукти харчування, одяг для дитини, ліки.

Так, з метою підтвердження повного матеріального утримання дитини - ОСОБА_5 , виключно позивачем, остання надала суду належним чином завірені копії квитанцій про придбання нею продуктів харчування, оплату за харчування в садочку, про придбання одягу тощо.

Зокрема, позивач вказує, що нею в серпні 2023 року за власні кошти придбано комплект дитячих меблів ErgoKids BD-20 на загальну вартість 5796 грн.(п`ять тисяч сімсот дев`яносто шість гривень).

На продукти харчування для дитини протягом вересня-грудня 2023 року позивачем на придбання продуктів харчування, ліків, одягу для дитини, а також товарів для дитячої творчості та розвитку витрачено 27 096,01 грн. (двадцять сім тисяч дев`яносто шість гривень).

Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує ДНЗ «Золотий Колосок»

Крім того, дитина ОСОБА_5 , додатково відвідує: заняття з танців (8 занять на місяць) - становить 4000 грн (чотири тисячі гривень) на місяць; заняття з плавання ( 4 заняття на місяць) - становить 2800 грн на місяць.

Протягом вересня-грудня 2023 року витрати на дитину, із врахуванням занять з танців і занять з плавання становлять 33 896,00 гривень. (тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто шість гривень 00 коп.), що в місяць становить приблизно 8 474 гривні.

Крім того, для забезпечення дитини одягом та продуктами на теперішній час потрібні значні грошові кошти, однак відповідач жодної матеріальної допомоги не надає.

Позивач зазначає, що наскільки їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має.

Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини не досягнута.

Отже, відповідач зобов`язаний утримувати на сьогодні свою неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач також відзначає, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно консультаційного висновку лікаря невролога ( ОСОБА_7 ) заключення щодо дитини ОСОБА_5 , є - Мінімальна мозкова дисфункція: диспраксія, сенсорна алалія, діагноз складений логопедом Сенсорна алалія, згідно якого дитині ОСОБА_5 необхідні додаткові заняття з нейрокорекції, заняття з психологом, ЛФК на постійній основі та загальний масаж (курс 12 -16 занять).

З 26.10.2023 по 23.12.2023 року ОСОБА_1 сплачено послуги логопеда ОСОБА_8 в сумі 4400 грн. за період жовтень-грудень у кількості 11 занять.

Згідно довідки про проходження корекційної роботи у центрі «E-logoped» від 15 грудня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить курс корекційної роботи з 02.09.2023 року і по день подання позову, за напрямами: сенсорна інтеграція, логопед-дефектолог. За логопедичними заключенями, після консультації логопеда, була визначена кількість занять: 2 рази на тиждень. Вартість яких становить 500 грн.(45 хвилин).

Звіт за заняття з логопедом-дефектологом:

Проведені заняття за вересень (07.09.202330.09.2023) були оплачені готівкою. Всього за вересень було проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Проведені заняття за жовтень (07.10.202328.10.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за жовтень було проведено 4 заняття по 45 хвилин 2000 грн.

Проведені заняття за листопад (16.11.2023-30.11.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за листопад було проведено 4 заняття по 45 хвилин 2000 гривень. Всі борги за заняття сторона зобов`язується погасити до 31.12.2023 року включно.

Також, відповідно до довідки про проходження корекційної роботи у центрі «E-logoped» від 15 грудня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить курс корекційної роботи з 02.09.2023 року і по день подання позову, за напрямами: сенсорна інтеграція, логопед-дефектолог. За логопедичними заключеннями, після консультації логопеда, була визначена кількість занять: 2 рази на тиждень. Вартість яких становить 500 грн.(45 хвилин).

Звіт за заняття з сенсорної інтеграції:

Проведені заняття за вересень (05.09.2023-29.09.2023) були оплачені готівкою. Всього за вересень проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 грн.

Проведені заняття за жовтень (03.10.2023-27.10.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за жовтень проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Проведені заняття за листопад (03.11.2023-28.11.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за листопад проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Проведені заняття за грудень (05.12.2023-29.12.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього заплановано 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Позивач наводить аргументи про те, що нею понесено додаткові витрати на утримання дитини.

Згідно вище зазначених доказів, додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять щомісяця в сумі 9400 гривень (4000 грн. оплата за заняття з логопедом-дефектологом та 4000 грн. - оплата за заняття з сенсорної інтеграції), а також було проведено оплату за послуги логопеда ОСОБА_8 в сумі 1400 грн. в місяць.

Також, на 2024 рік заплановано наступні додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: томатіс-терапія (3 курс) - 10 000 грн (на січень 2024 року); (4 курс) - 10 000 грн (на червень 2024); (5 курс) - 10 000 грн (на грудень 2024); танці (в місяць - 4000 грн - на рік 48000 тис на рік); заняття з плавання (2800 - місяць, на рік 33600 грн); логопед (4000 в місяць, на рік 48000 грн); нейрокорекція (4000 в міс, на рік 48000 грн); сенсорна інтеграція (4000 на міс , на рік 48000 грн); іппотерапія (2000 на міс, на рік 24000 грн).

Вцілому, позивач вказує, що додаткові витрати ще будуть становити 279 600 гривень (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот гривень) у 2024 році. Всі документи, що підтверджують вказані додаткові витрати позивачем буде надано в подальшому.

Тобто, із відповідача підлягають стягненню наступні суми додаткових витрат на дитину: 4000 грн. за вересень 2023 року, 3700 грн. за жовтень 2023 року, 3700 грн. за листопад 2023 року, 2700 грн. за грудень 2023 року, що становить 50 відсотків понесених додаткових витрат позивачем.

Також в січні 2024 року 15 400 гривень, лютому - 10 400, в березні - 10 400, в квітні - 10 400, в травні -10 400, в червні 2024 року 15 400 грн., в липні - 10 400, в серпні -10 400, в вересні - 10 400 грн, в жовтні - 10 400, в листопаді - 10 400, в грудні 2024 року 15 400 грн.

На підставі вищевикладеного, наявні підстави вважати вказані витрати додатковими у розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.

Враховуючи наведене вище, позивач вважає, що порушене право позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину підлягає захисту, шляхом задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.01.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.02.2024 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду зареєстровано клопотання про приєднання доказів.

04.03.2024 року відповідачем ОСОБА_4 через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якій він зазначив, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

14.03.2024 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду зареєстровано відповідь на відзив, у якій позивачем зазначено свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви відхилення.

02.04.2024 року відповідачем ОСОБА_4 через канцелярію суду зареєстровано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що оскільки наведені у заперечені обставини спростовують доводи позивачки про невиконання відповідачем своїх обов`язків, а додані документи не підтверджують понесених або майбутніх додаткових витрат, вважає, що в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 доходу та позовної вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини необхідно відмовити.

18.04.2024 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду зареєстровано клопотання про долучення доказів.

01.05.2024 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду зареєстровано клопотання про долучення доказів.

09.05.2024 року позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

09.05.2024 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

09.05.2024 року представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Проти задоволення решти позовних вимог заперечувала та просила суд у їх задоволенні відмовити.

Крім того, 09.05.2024 року в судовому засіданні була оголошена перерва до 09.05.2024 року до 17.00 год.

У зазначений час сторони в судове засідання не з`явилися.

Проте, 09.05.2024 року позивач та представник відповідача через канцелярію суду зареєстрували заяви, у яких просили суд здійснювати розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2016 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2711, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , про що 14 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис за № 400 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

На момент розгляду справи судом сторони проживають окремо.

Дитина ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Доказів на спростування вказаного відповідачем не надано.

Щодо вимоги про стягнення аліментів суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків / рішення від 7 грудня 2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/04, § 54).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 СК України, не встановлено.

Можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дітей, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання.

Надання дітям матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19 (провадження № 61-929св20).

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

ОСОБА_4 , є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано та під час судового розгляду не спростовано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші неповнолітні діти, а також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

Як убачається із матеріалів справи, дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує лікування, оскільки останній встановлено діагноз: мінімальна мозкова дисфункція: диспраксія, сенсорна алалія, діагноз складений логопедом Сенсорна алалія, згідно якого дитині ОСОБА_5 необхідні додаткові заняття з нейрокорекції, заняття з психологом, ЛФК на постійній основі та загальний масаж (курс 12 -16 занять), що містяться в матеріалах справи.

Відповідач та позивач повинні у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за нею, піклуватися про здоров`я дитини, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини та те, що позивач утримує дитину, домовленості між сторонами щодо розміру аліментів не досягнуто, беручи до уваги те, що представником відповідача в судовому засіданні визнано позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, а також з врахуванням стану здоров`я дитини сторін та необхідності його підтримання, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та відповідатиме принципам розумності та справедливості, з врахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява ОСОБА_1 пред`явлена до суду 27.12.2023 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

У Постанові ВСУ від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, висловив позицію, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Верховний Суд в постановах від 30 січня 2019 року (справа № 205/4622/16-ц), від 10 січня 2019 року (справа № 369/11745/16-ц) не відносяться до додаткових витрат наступні: витрати одного з батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка, витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття, витрати позивача на літній відпочинок за умови, якщо місце відпочинку дитини обиралось позивачем на власний розсуд, без узгодження з відповідачем, витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто,не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Вказані витрати суд відносить до особливих обставин, оскільки вони об`єктивно пов`язані з особливостями стану здоров`я дитини, а також розвитком її здібностей, та для забезпечення належних умов проживання, а тому є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

Судом встановлено, що згідно консультаційного висновку лікаря невролога ( ОСОБА_7 ) заключення щодо дитини ОСОБА_5 , є - Мінімальна мозкова дисфункція: диспраксія, сенсорна алалія, діагноз складений логопедом Сенсорна алалія, згідно якого дитині ОСОБА_5 необхідні додаткові заняття з нейрокорекції, заняття з психологом, ЛФК на постійній основі та загальний масаж (курс 12 -16 занять).

З 26.10.2023 по 23.12.2023 року ОСОБА_1 сплачено послуги логопеда ОСОБА_8 в сумі 4400 грн. за період жовтень-грудень у кількості 11 занять.

Згідно довідки про проходження корекційної роботи у центрі «E-logoped» від 15 грудня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить курс корекційної роботи з 02.09.2023 року і по день подання позову, за напрямами: сенсорна інтеграція, логопед-дефектолог. За логопедичними заключенями, після консультації логопеда, була визначена кількість занять: 2 рази на тиждень. Вартість яких становить 500 грн.(45 хвилин).

Звіт за заняття з логопедом-дефектологом:

Проведені заняття за вересень (07.09.202330.09.2023) були оплачені готівкою. Всього за вересень було проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Проведені заняття за жовтень (07.10.202328.10.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за жовтень було проведено 4 заняття по 45 хвилин 2000 грн.

Проведені заняття за листопад (16.11.2023-30.11.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за листопад було проведено 4 заняття по 45 хвилин 2000 гривень. Всі борги за заняття сторона зобов`язується погасити до 31.12.2023 року включно.

Також, відповідно до довідки про проходження корекційної роботи у центрі «E-logoped» від 15 грудня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить курс корекційної роботи з 02.09.2023 року і по день подання позову, за напрямами: сенсорна інтеграція, логопед-дефектолог. За логопедичними заключеннями, після консультації логопеда, була визначена кількість занять: 2 рази на тиждень. Вартість яких становить 500 грн.(45 хвилин).

Звіт за заняття з сенсорної інтеграції:

Проведені заняття за вересень (05.09.2023-29.09.2023) були оплачені готівкою. Всього за вересень проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 грн.

Проведені заняття за жовтень (03.10.2023-27.10.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за жовтень проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Проведені заняття за листопад (03.11.2023-28.11.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього за листопад проведено 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Проведені заняття за грудень (05.12.2023-29.12.2023) будуть оплачені за рахунок центру, за попередньою домовленістю. Всього заплановано 8 занять по 45 хвилин 4000 гривень.

Позивач наводить аргументи про те, що нею понесено додаткові витрати на утримання дитини.

Згідно вище зазначених доказів, додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять щомісяця в сумі 9400 гривень (4000 грн. оплата за заняття з логопедом-дефектологом та 4000 грн. - оплата за заняття з сенсорної інтеграції), а також було проведено оплату за послуги логопеда ОСОБА_8 в сумі 1400 грн. в місяць.

Також, на 2024 рік заплановано наступні додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: томатіс-терапія (3 курс) - 10 000 грн (на січень 2024 року); (4 курс) - 10 000 грн (на червень 2024); (5 курс) - 10 000 грн (на грудень 2024); танці (в місяць - 4000 грн - на рік 48000 тис на рік); заняття з плавання (2800 - місяць, на рік 33600 грн); логопед (4000 в місяць, на рік 48000 грн); нейрокорекція (4000 в міс, на рік 48000 грн); сенсорна інтеграція (4000 на міс , на рік 48000 грн); іппотерапія (2000 на міс, на рік 24000 грн).

Вцілому, позивач вказує, що додаткові витрати ще будуть становити 279 600 гривень (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот гривень) у 2024 році.

На підтвердження даних доводів, позивачем через канцелярію суду було зареєстровано клопотання про долучення доказів, згідно яких позивачем долучено до матеріалів справи: копія квитанції № 167943464 від 29.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 168185038 від 02.03.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 168462202 від 05.03.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 168985658 від 09.03.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 169545146 від 14.03.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 170278127 від 21.03.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 170521148 від 23.03.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 171556530 від 02.04.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 171738301 від 04.04.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 172314811 від 09.04.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 172259566 від 09.04.2024 року на загальну суму 4 000,00 грн., копія квитанції № 241018271 від 18.03.2024 року на загальну суму 537,00 грн., копія квитанції № 1872 від 05.03.2024 року на загальну суму 400,00 грн., копія квитанції № 241018272 від 18.03.2024 року на загальну суму 1573,00 грн., копія квитанції № 000297978 від 18.03.2024 року на загальну суму 898,00 грн., копія квитанції № від 26.03.2024 року на загальну суму 175,00 грн., копія квитанції № 241002042 від 26.03.2024 року на загальну суму 498,00 грн., копія квитанції № 91093 від 27.03.2024 року на загальну суму 39.30 грн., копія квитанції № 1728 від 01.03.2024 року на загальну суму 200,00 грн., копія квитанції № 135677від 29.02.2024 року на загальну суму 229,00 грн., копія квитанції № від 29.02.2024 року на загальну суму 483,00 грн., копія квитанції № 13278R1 від 27.02.2024 року на загальну суму 238,00 грн., копія квитанції № від 10.03.2024 року на загальну суму 1178,00 грн., копія квитанції № 91092 від 27.03.2024 року на загальну суму 1200,00 грн., копія квитанції № 0188314 від 29.03.2024 року на загальну суму 857,00 грн., копія квитанції № 0186622 від 22.03.2024 року на загальну суму 1205,00 грн., копія квитанції № 167943464 від 29.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн., копія квитанції № 0359311 від 06.04.2024 року на загальну суму 665,28 грн., копія квитанції № від 02.04.2024 року на загальну суму 595,76 грн., копія квитанції № від 26.03.2024 року на загальну суму 459,42 грн., копія квитанції № 60279 від 27.03.2024 року на загальну суму 36,54 грн., копія квитанції № 0067098 від 16.03.2024 року на загальну суму 305,10грн., копія квитанції № 00228905 від 20.03.2024 року на загальну суму 64,00 грн., копія квитанції № 0183550 від 08.03.2024 року на загальну суму 216,90 грн., копія квитанції № 0185598 від 05.03.2024 року на загальну суму 636,07 грн., копія квитанції № від 02.03.2024 року на загальну суму 348,00 грн., копія квитанції № 0227304 від 01.03.2024 року на загальну суму 93,60 грн., копія квитанції № 0260034 від 10.03.2024 року на загальну суму 200,24 грн., копія квитанції № 132295 від 01.03.2024 року на загальну суму 295,99 грн., копія квитанції № 258497 від 29.02.2024 року на загальну суму 210,30 грн., копія квитанції № від 22.03.2024 року на загальну суму 265,70 грн., копія квитанції № 0183075 від 28.02.2024 року на загальну суму 149,32грн., копія квитанції № 5/1364/47 від 13.03.2024 року на загальну суму 74,99 грн., копія квитанції № 1104:7.689.101 від 13.03.2024 року на загальну суму 875,02грн., копія квитанції № 183570 від 01.03.2024 року на загальну суму 181,00 грн., копія квитанції № від 09.03.2024 року на загальну суму 71,00 грн., копія квитанції № 0226229 від 27.02.2024 року на загальну суму 376,96 грн., копія квитанції № від 29.02.2024 року на загальну суму 76,00 грн., копія квитанції № від 20.03.2024 року на загальну суму 149,00 грн., копія квитанції № від 21.03.2024 року на загальну суму 104,00 грн., копія квитанції № 0328971 від 15.03.2024 року на загальну суму 162,70 грн., копія квитанції № 16807 від 27.02.2024 року на загальну суму 118,00 грн., копія квитанції № 0192876 від 20.03.2024 року на загальну суму 516,74 грн., копія квитанції № 91540 від 30.03.2024 року на загальну суму 117,00 грн., копія квитанції № 0184528 від 12.03.2024 року на загальну суму 322,49 грн., копія квитанції № від 03.04.2024 року на загальну суму 165,00 грн., копія квитанції № від 20.03.2024 року на загальну суму 31,00 грн., копія квитанції № від 22.03.2024 року на загальну суму 465,40 грн., копія квитанції № 0265386 від 03.04.2024 року на загальну суму 120,44 грн., копія квитанції № від 14.03.2024 року на загальну суму 235,00 грн., копія квитанції № 606478 від 04.04.2024 року на загальну суму 999,87 грн., копія квитанції № 2297273 від 14.03.2024 року на загальну суму 499,70 грн., копія квитанції № 2299411 від 16.03.2024 року на загальну суму 799,80 грн., копія квитанції № 163303236 від 18.01.2024 року на загальну суму 8000,00 грн, копія квитанції № 161273134 від 28.12.2023 року на загальну суму 400,00 грн, копія квитанції № 161942766 від 04.01.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 162138041 від 06.01.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 162807477 від 13.01.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 163332039 від 18.01.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 162464308 від 10.01.2024 року на загальну суму 4000,00 грн., копія квитанції № 162730847 від 12.01.2024 року на загальну суму 205,00 грн, копія квитанції № BI230128488 від 24.12.2023 року на загальну суму 1 055,00 грн, копія рахунку № 2/5/0124 від 04.01.2024 року на загальну суму 5 150,00 грн, копії чеків № 101703467 від 04.01.2024 року на загальну суму 488,60 грн та № MKnKkDkMI3E від 05.01.2024 року на загальну суму 445,00 грн, копії чеків № 2244536 від 28.01.2024 року на загальну суму 1000,11 грн, № 2230769 від 16.01.2024 року на загальну суму 1000,30 грн, № 2214515 від 31.12.2023 року на загальну суму 999,80 грн, копії чеків № 4/12/8/214 від 03.01.2024 року на загальну суму 62,28; № 45249 від 26.12.2023 року на загальну суму 188,70 грн; № 122 від 07.01.2024 року на загальну суму 80,00 грн; № від 27.12.2023 року на загальну суму 239,00 грн; № 26618 від 28.12.2023 року на загальну суму 224, 10 грн; № від 28.12.2023 року на загальну суму 234,60 грн; № (1104:7.622.211) від 02.01.2024 року на загальну суму 405,00 грн; № від 03.01.2024 року на загальну суму 231,70 грн., копії чеків № 0168425 від 16.01.2024 року на загальну суму 128,70 грн; № 0246210 від 11.01.2024 року на загальну суму 207,60 грн; № 0248450 від 23.01.2024 року на загальну суму 727,50 грн., копії чеків № 0172077 від 28.01.2024 року на загальну суму 507,10 грн; № 0330789 від 09.01.2024 року на загальну суму 247,30 грн; № 47528 від 11.01.2024 року на загальну суму 111,94грн; № 0738826 від 09.01.2024 року на загальну суму 90,60 грн; № 0218107 від 27.01.2024 року на загальну суму 221,60 грн, копія квитанції № 165576966 від 08.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 165787013 від 10.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 166344256 від 15.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 166611545 від 17.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копія квитанції № 167190554 від 22.02.2024 року на загальну суму 450,00 грн, копії чеків № 21139639 від 06.02.2024 року на загальну суму 528,00 грн; № DjOvcGBt5UA від 06.02.2024 року на загальну суму 4 799, 00 грн, копії чеків № 104650 від 18.02.2024 на загальну суму 574,00 грн; № sDsz21farno від 11.02.2024 року на загальну суму 513,00 грн; № 51894 від 08.02.2024 року на загальну суму 98,00 грн; № від 13.02.2024 року на загальну суму 26,00 грн; № 1n6mT1nB7Oo від 20.02.2024 року на загальну суму 26,30 грн, копії чеків № 1237 від 15.02.2024 року на загальну суму 35,00 грн; № 0314063 від 14.02.2024 року на загальну суму 795,60 грн; № 0313572 від 13.02.2024 року на загальну суму 177,50 грн; № 0343542 від 20.02.2024 року на загальну суму 475,40 грн; № від 10.02.2024 року на загальну суму 97,00 грн; № 0187781 від 26.02.2024 року на загальну суму 337,20 грн, копії чеків № 0008 від 02.02.2024 року на загальну суму 854,57 грн; № 0251895 від 07.02.2024 року на загальну суму 356,90 грн; № 0223642 від 19.02.2024 року на загальну суму 945, 20 грн; № 0176332 від 10.02.2024 року на загальну суму 220,60 грн.

Крім іншого, позивачем надано виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3450/34, копія Консультативного заключення від 18.04.2024 року, копія Довідки від 04.04.2024 року

Тобто, із відповідача підлягають стягненню наступні суми додаткових витрат на дитину: 4000 грн. за вересень 2023 року, 3700 грн. за жовтень 2023 року, 3700 грн. за листопад 2023 року, 2700 грн. за грудень 2023 року, що становить 50 відсотків понесених додаткових витрат позивачем.

Також в січні 2024 року 15 400 гривень, лютому - 10 400, в березні - 10 400, в квітні - 10 400, в травні -10 400, в червні 2024 року 15 400 грн., в липні - 10 400, в серпні -10 400, в вересні - 10 400 грн, в жовтні - 10 400, в листопаді - 10 400, в грудні 2024 року 15 400 грн.

Суд зауважує, що посилання відповідача на те, що всі понесені та заплановані додаткові витрати на дитину не відповідають консультаційному висновку лікаря невролога ( ОСОБА_7 ) є безпідставними, оскільки заключення щодо дитини ОСОБА_5 , є - Мінімальна мозкова дисфункція: диспраксія, сенсорна алалія, діагноз складений логопедом Сенсорна алалія, згідно якого дитині ОСОБА_5 необхідні додаткові заняття з нейрокорекції, заняття з психологом, ЛФК на постійній основі та загальний масаж (курс 12 -16 занять).

Також, не доведеним є аргумент відповідача про те, що здійснення таких витрат було виключно одноособовим рішенням позивача, оскільки відповідач почав проживати окремо із серпня 2023 року (даний факт не спростовувався сторонами), проте діагноз спільній дитині сторін був встановлений значно раніше і витрати на лікування та профілактику захворювання здійснювали ще до серпня 2023 року. Тобто сторонами раніше вже було погоджено вказані обставини, а те, що чеки надано позивачем, починаючи із осені 2023 року, підтверджує те, що додаткові витрати на дитину були понесені виключно одноособово позивачем.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання доньки.

Виходячи з чого, з відповідача підлягають стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 14100 гривень, що були понесені позивачем протягом вересня-грудня 2023 року, а також додаткові витрати на дитину в сумі 139800 гривень, що заплановані в 2024 році.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи вищевикладені обставини в цілому, суд доходить до висновку про повне задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

При цьому, суд вважає на необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Так, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1073,60 грн. в дохід держави.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 141, 150, 155, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 14100 (чотирнадцять тисяч сто) гривень 00 копійок, що були понесені позивачем протягом вересня-грудня 2023 року, а також додаткові витрати на дитину в сумі 139800 (сто тридцять дев`ять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, що заплановані в 2024 році.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Повне рішення складено 17.05.2024 року.

Суддя А.В. Янченко