Провадження № 2/752/1665/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтехнології» про визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним майнові права на об'єкт незавершенного будівництва - нежитлове приміщення № НОМЕР_1 , загальною площею 47. 81 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається в позові на те, що 22 червня 2017 року ним був укладений договір купівлі-продажу №22/06/2017 майнових прав на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 47, 81 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання умов договору в день його укладення він сплатив 879 704. 00 грн., про що йому була видана довідка 23 червня 2017 року про оплату 100% майнових прав на об`єкт нерухомості.

Відповідно до п.2.3 договору сторони встановили, що право власності на майнові права на нежитлове приміщення у покупця переходить після оплати 100% загальної вартості майнових прав та підписання сторонами акту прймання-передачі майнових прав.

Відповідно до п.6.1 договору планово-орієнтовноий термін введення о`єкта будівництва в експлуатацію - 30 вересня 2017 року.

В порушення п.п. 5.2 та 5.3.3 договору відповідач жодним чином не повідомив його про причини затримки строків удівництва.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 24 серпня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 29 сепня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення направлені судом документи відповідачем отримані 29 вересня 2023 року.

Відповідачу був наданий строк для подання відзиву.

Відповідач своїм правом не скористався,відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 4 Закону України « Про інвестиційну діяльність» / в редакції на момент укладення договору/ закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва.

Згідно з ч. 5 ст. 7 даного Закону інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.

В ч. 1 ст. 18 Закону зазначено, що держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб`єктів.

Судом встановлено, що 22 червня 2017 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу №22/06/2017 майнових прав на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 47,81 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання умов договору в день його укладення позивачем було сплачено 100% вартості майнових прав на об`єкт нерухомості в розмірі 879 704. 00 грн.

23 червня 20217 року позивачу була видана довідка про оплату 100% вартості майнових прав на об'єкт нерухомості по договору № 22/-6/2017 від 22 червня 2017 роу.

Пунктом 2.3 договору сторони дійшли згоди, що що право власності на майнові права на нежитлове приміщення у покупця переходить після оплати 100% загальної вартості майнових прав та підписання сторонами акту прймання-передачі майнових прав.

Відповідно до п.6.1 договору планово-орієнтовноий термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 вересня 2017 року.

( а.с. 31 - 42 )

Звертаючись до суду позивач зазначив, що об`єкт будівництва до цього часу в експлуатацію не введений і в порушення умов договору відповідач про причини затримки будівництва не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь - які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги.

Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважається, окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнові права є не споживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За змістом ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування).

Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

З точки зору захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено, що одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що наданий час склалася усталена судова практика в даній категорії справ, відповідно до якої в разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Це підтверджується численними рішеннями Верховного Суду, в тому числі постановою Великої Палати Верховного суду в справі № 359/5719/17 від 14 вересня 2021 року, рішенням у справі №569/5399/20 від 21 грудня 2022 року та інших.

Відповідно до позиції Верховного Суду судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується та оспорюється.

Частинами 1 та 2 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК Украни право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.11 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Виходячи з викладеного вище суд вважає, що права позивача порушені відповідачем невиконанням умов укладеного між ними договору, а тому підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на майнові права на об`єкт інвестування.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збр при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 177, 190, 316, 319, 321, 328, 331, 509,525, 526, 527, 530 ЦК України, Законом України « Про інвестиційну діяльність», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майнові права на об'єкт інвестування - нежитлове приміщення № НОМЕР_1 , загальною площею 47,81 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтехнології» на користь ОСОБА_1 1 073, 60 грн. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будтехнології», адреса: 03022 м. Київ, вул. Онуфрія Трутенка, 3, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич

.