Провадження №2/523/1088/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Теплопостачання м. Одеси звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 33007,04грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач забезпечує тепловою енергією квартиру АДРЕСА_1 в якій мешкає відповідачка та є споживачем послуг. Отримуючи послуги з постачання теплової енергії відповідачка несвоєчасно сплачує вартість спожитих послуг, внаслідок чого у неї виникла заборгованість на загальну суму зазначену вище. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2023р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник у судове засідання не з`явився, направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Направила заяву в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог та врахувати квитанції про проведення нею оплати сум боргу, а також прийняти до уваги, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 з 10.08.2020р.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на підстав нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10.08.2020р., укладеного між нею, як покупцем, та ОСОБА_2 , як продавцем, є власником квартири АДРЕСА_1 .

З часу набуття права власності ОСОБА_1 є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання по вказаній вище квартирі (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 68 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги.

В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

З представленого розрахунку по вказаному вище особовому рахунку по квартирі АДРЕСА_2 , КП «Теплопостачання м. Одеси» убачається, що розмір заборгованості за спожиту теплову енергію встановлений за період з листопада 2006р. до травень 2023р. на загальну суму 33007,04грн. При цьому до вказаної суми боргу також було включено суму боргу станом на час придбання ОСОБА_1 квартири у сумі 20 766,30грн.

Отже, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 набула право власності на квартиру 10.08.2020р., до вказаного часу не була споживачем та не отримувала від позивача будь яких послуг з опалення та/або гарячого водопостачання, то розмір заборгованості на суму 20766,30грн., який був накопичений попереднім її власником ОСОБА_2 до 10.08.2020р. був включений позивачем до розрахунку заборгованості безпідставно, заявлені позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Таким чином, судовому дослідженню підлягає період з 10.08.2020р. до 01.05.2023р. За вказаний період, станом на час складання розрахунку заборгованості, за відповідачкою рахується заборгованість на суму 12 240,74грн.

Водночас, судом встановлено, що після відкриття провадження у даній справі відповідачкою було сплачено на користь позивача суму боргу за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 12490,00грн., що підтверджується копіями квитанцій.

Наявність встановлених судом обставин вказує на те, що на час ухвалення рішення у даній справі, відповідачкою було сплачено заборгованість за період з 10.08.2020р. до 01.05.2023р. у повному обсязі.

Відтак, заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за період з листопада 2006р. по 10 серпня 2020р. на суму 20766,30грн. не підлягають задоволенню, так як пред`явлені до останньої безпідставно, а за період з 10.08.2020р. до 01.05.2023р. слід відмовити внаслідок їх задоволення під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259, 263-265, 268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 лютого 2024р.

Суддя