ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28057/20

Провадження № 22-ц/4820/900/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Талалай О.І.., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта адвокат Войналович О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року (суддя Приступа Д.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» про відшкодування шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 грудня 2019 року близько 10 год. 30 хв. по вул. Індустріальна,1 в м. Кам`янець-Подільський, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив наїзд на автомобіль «MAN», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «Wielton» НОМЕР_3 , який здійснював розвантаження, з подальшим його перекиданням, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2019 у справі №676/8139/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «ПРОСТО-страхування» до якої він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п.4 страхового полісу №АО/4026534 страхова сума становить 100 000 грн.

Згідно акта виконаних робіт №60 від 02.11.2020 р. вартість ремонту напівпричепа марки «Wielton» становить 108 000 грн.

ПАТ «ПРОСТО-страхування» відмовило у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.3. ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із-за відсутності правових підстав для визнання вищезазначеної події, страховим випадком.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача ПАТ «ПРОСТО» на його користь страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн., з ОСОБА_2 стягнути на його користь 8000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, суд першої інстанції при розгляді справи вдався до встановлення відсутності вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, не зважаючи на наявність преюдиційного судового рішення, яке набрало законної сили, та встановлює наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Суд не врахував, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також апелянт зазначає, що у висновок спеціаліста, №ВС-199/01/20 від 27.01.2020, який взято судом першої інстанції до уваги є неналежним доказом, оскільки в ньому не зазначено про те, чи попереджений експерт про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «ПРОСТО» зазначає, що суд першої інстанції в повному об`ємі дослідив та об`єктивно, неупереджено вирішив питання щодо достовірності наданих доказів сторонами по справі, правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, а тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Войналович О.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Просто» адвокат Синюк С.Л. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, документи в електронному вигляді надіслано одержувачу в його електронний кабінет 04.04.2024 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 12 грудня 2019 року близько 10 год. 30 хв. по вул. Індустріальна,1 в м.Кам`янець-Подільському ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив наїзд на автомобіль «VAN» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Wielton», НОМЕР_3 , який здійснював розвантаження, з подальшим його перекиданням, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2019 у справі №676/8139/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «ПРОСТО-страхування» до якої він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування.

29 грудня 2023 було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо відомостей Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО».

Згідно акта виконаних робіт №60 від 02 листопада 2020 року вартість робіт по ремонту причіпа НОМЕР_3 склала 108000 грн.

За висновком №?BC-199/01/20 за результатами проведення автотехнічного транспортно-трасологічного дослідження від 27.01.2020, складеного спеціалістом, аварійним комісаром Семенченко П.О. , з технічної точки зору, покази водіїв учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не спроможні та не відповідають обставинам заявленої страхової події та механізму ДТП.

На звернення ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в досудовому порядку, ПАТ «ПРОСТО» відмовило у такій виплаті, оскільки ПАТ «ПРОСТО» не може визнати подію, що мала місце 12.12.2019 року страховим випадком, з підстав невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неможливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання.

Згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року у справі було призначено автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання: чи відповідають покази водіїв учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 механізму ДТП, яка сталася 12.12.2019 по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2023 року провадження у справі відновлено у зв`язку із надходженням від експерта повідомлення про неможливість надання висновку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2019 у справі №676/8139/19, яка є чинною, встановлено, що 12 грудня 2019 року близько 10 год. 30 хв. по вул. Індустріальна,1 в м.Кам`янець-Подільському ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Fiat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечно та здійснив наїзд на автомобіль «VAN» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Wielton», НОМЕР_3 , який здійснював розвантаження з подальшим його перекиданням, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За положеннями частини 6 статті 82 вирок суду в кримінальному проваджені, ухвала про закриття кримінального провадження або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на зазначене, постановою по справі про адміністративне правопорушення, що має преюдиційне значення, встановлено що діями ОСОБА_2 , за участю забезпеченого транспортного засобу, спричинено майнову шкоду автомобілю «VAN» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Wielton», НОМЕР_3 , тому подія яка сталася 12.12.2019 року є страховим випадком.

Висновок №ВС-199/01/20 за результатами проведення автотехнічного транспортно-трасологічного дослідження від 27.01.2020 року, складений спеціалістом, суперечить вищезазначеним доказам по справі, тому не може братися судом до уваги.

Щодо розміру відшкодування спричиненої майнової шкоди,

То згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст.29 та п.32.7 ст.32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Тому, пред`явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановленні вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Пунктами 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлено, що значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Винятком, стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

На підтвердження вартості ремонту напівпричепа марки «Wielton», НОМЕР_3 , позивачем надано суду акт виконаних робіт №60 від 02 листопада 2020 року, складений замовником ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 .. З даного акту вбачається, що роботи по наданню ремонту причіпа, рівняння рами, кузова та осей склали 108000 грн.

Якщо особа після ДТП виконала роботи по ремонту, то відшкодування збитків відбувається на підставі тих документів, що підтверджують перелік, обсяг і вартість робіт та витрачених матеріалів, запчастин у і саме ці витрати мають бути їй відшкодовані. Факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачем оплати за його проведення підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме особа, що понесла відповідні витрати.

Акт виконаних робіт №60 від 02.11.2020 року не містить усіх складових, які б давали можливість визначити вартість відновлювального ремонту з урахуванням положень ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, встановивши відсутність доказів на підтвердження понесення саме позивачем ОСОБА_1 витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля «VAN» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Wielton», НОМЕР_3 , та проведення саме ним оплати і їх розміру, підстав для стягнення страхового відшкодування на користь позивача не вбачається.

Відповідно частини 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову підлягає залишенню в силі, проте мотивувальна частина рішення місцевого суду підлягає зміні шляхом викладення у редакції цієї постанови.

Оскільки апеляційним судом змінено тільки мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, підстави для перерозподілу судового збору відсутні.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Судді: Т.О. Янчук

О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк