Справа № 450/4592/23 Провадження № 2/450/278/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування житловими приміщеннями шляхом вселення, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_3 у будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 13.11.1998 до 04.02.2022 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі 08.10.2019 в інтересах сім`ї було придбано будинок в АДРЕСА_1 , у якому сторони проживали однією сім`єю до лютого 2022 року включно. З 23.02.2022 по січень 2023 позивач вимушено перебував на території Херсонської області, внаслідок тимчасової окупації м.Херсон військами російської федерації. Після повернення його на постійне проживання у власний будинок відповідач ОСОБА_4 відмовилась надавати доступ до вказаного будинку в категоричній формі. Позивач позбавлений можливості надати правовстановлюючі документи на будинок, відповідач змінила замок вхідних дверей. На неодноразові звернення до відповідачки щодо надання можливості проживати у будинку, отримував негативну відповідь та позивач повідомила його про відсутність права користування цим житлом.

Позиція відповідача: 05.01.2024 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідачки зазначив, що жодних перешкод ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не чинилось і не чиниться. ОСОБА_3 жодного разу не звертався до ОСОБА_4 з приводу усунення перешкод в користуванні таким будинком. Відповідач не порушувала прав позивача щодо користування даним житлом. А також зазначив про факт подання ОСОБА_4 позову до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання за ОСОБА_4 права власності на будинок. В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що кошти на придбання житлового будинку були позичені нею у ОСОБА_5 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2023 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 72000 дол. США основного боргу, 33518,82 дол. США процентів за користування позиковими коштами, а разом 105518,82 дол США (рішення набрало законної сили 06.07.2023).

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

20.09.2023 відповідь №235719 з Єдиного державного демографічного реєстру; 20.09.2023 відповідь №235736 з Єдиного державного демографічного реєстру; 20.09.2023 ухвала про відкриття загального позовного провадження; 05.01.2024 відзив на позовну заяву; 09.01.2024 клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції; 10.01.2024 ухвала про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні будинком, поміняла ключі від вхідних дверей, у зв`язку з чим позивач не має доступу до спірного будинку.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.02.2023 право власності на будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано 08.10.2019 за ОСОБА_4 .

Як зазначив позивач та не заперечила відповідач, будинок у АДРЕСА_1 було набуто сторонами у шлюбі.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів про наявність перешкод позивачу, що чиняться з боку відповідачки в частині користування спірним будинком суду не надано, покликання сторони позивача на зміну замка від вхідних дверей відповідачкою та звернення щодо можливості проживати в будинку жодними доказами не підтверджено.

Вимоги про вселення у спірний будинок також не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з тим, що суду не наведено обставин та не надано доказів про неможливість вчинення таких дій поза судовим порядком.

Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами чинення йому відповідачкою перешкод у користуванні житловим приміщенням, а тому з урахуванням викладеного вище суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки не підлягають.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 82, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 391 ЦК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користування житловими приміщеннями шляхом вселення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2024.

СуддяД. А. Кукса