У Х В А Л А

15 травня 2024 року м. Київ

Справа №752/17350/23

Провадження: № 22-ц/824/8524/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Машкевич К. В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Ессет Менеджмент» про скасування (списання) неустойки (пені),

у с т а н о в и в:

У серпні 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що що 01.12.2017 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент», яке діє від свого імені та за рахунок і в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «ІНТЕРГАЛБУДІНВЕСТ» недиверсифікованого виду закритого типу, та ОСОБА_1 , укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений Лісовенко В.В . приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2140. Відповідно до п. 1.1. попереднього договору, сторони зобов`язуються в строки, встановлені умовами пункту 1.2 цього попереднього договору, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого сторона-1 (відповідач - «продавець») зобов`язується передати у власність (продати) квартиру АДРЕСА_1 (надалі - об`єкт), а сторона-2 (позивач- покупець)) зобов`язується прийняти цей об`єкт та належним чином оплатити його вартість в обсязі, визначеному цим попереднім договором. Станом на 17.07.2023 року за період з 01.12.2017 року по 17.07.2023 року за договором сплачено 1639176,47 грн. або 72,97%; залишилось до сплати 810826,48 грн.; неустойка 453603,07 грн.11.7.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про списання (скасування) неустойки (пені), нарахованої під час дії карантину, введеного на території України з 12.03.2020 року відповідно до постанови КМ України від 11.03.2020 року №211.Проте, у скасуванні (списанні) неустойки (пені) позивачу було відмовлено. Зазначив, що даних спірних правовідносин слід застосувати ЗУ від 16.06.20 №691 «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19», у зв`язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставинам справи, рішення суду просив скасувати та ухвалити нове, про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що попередній договір купівлі-продажу квартири є таким, що не підпадає під дію Закону України від 16 червня 2020 року № 691 «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби COVID-19».

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 березня та 16 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Андрусенко О.В. в інтересах ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Мененджмент» з доводами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджувався, оскільки з норм Закону України від 16 червня 2020 року № 691 «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби COVID-19» на який посилається позивач, абсолютно та безспірно убачається, що закон підлягає застосуванню виключно до правовідносин за договорами кредиту (позики).

17 квітня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позовних вимог на підставі ч.1 ст. 206 ЦПК України. Позивач просив прийняти відмову від позовута закрити провадження у справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до частин 1-3 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як передбачено п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову не суперечить вимогам статтей 206, 373 ЦПК України, наслідки відмови від позовних вимог позивачу відомі, про що останній зазначив у своїй заяві.

Ураховуючи те, що відмова ОСОБА_1 від позовних вимог не порушує будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів, колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву позивача та прийняти його відмову від позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Ессет Менеджмент» про скасування (списання) неустойки (пені).

Отже, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 373 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід визнати нечинним, а провадження у цій частині вимог підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Ессет Менеджмент» про скасування (списання) неустойки (пені).

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістал Ессет Менеджмент» про скасування (списання) неустойки (пені) закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав.

Повне судове рішення складено 16 травня 2024 року

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура