Справа № 333/7878/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого-судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

за участі:

приватного виконавця Шавлукової З.А.,

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. звернулась до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку.

В обґрунтування подання зазначила, що на її примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №75747547 щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , до складу якого входять: Виконавче провадження №75746571 з виконання виконавчого листа по справі №333/7878/23, виданого 24.11.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 500 000,00 грн; Виконавче провадження №75746850 з виконання виконавчого листа по справі №333/7878/23, виданого 24.11.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5000,00 грн.

Згідно відповідей ДФС України та ПФУ офіційного доходу або пенсії боржниця не має, останній місяць нарахування боржниці офіційного доходу лютий 2020 року.

08.08.2024 нею винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на рахунки боржника в АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ «Полтава-Банк» (однак кошти на рахунках в цьому банку відсутні).

Згідно відповідей МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів. В ході зведеного виконавчого провадження №75747547 не розшукано коштів та рухомого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

В ході виконавчого провадження виявлено, що ОСОБА_1 (боржнику) на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на зазначене майно зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 08.08.2002 Комунарською районою адміністрацією Запорізької міської ради (відповідна інформація наявна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно співвласниками зазначеної квартири є також ОСОБА_3 (батько боржниці) та ОСОБА_4 (бабуся боржниці).

Відповідно до даних реєстру ДРАЦС обидві особи померли, ОСОБА_3 (батько боржниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (бабуся боржниці) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягів зі Спадкового реєстру від 05.09.2024 №78243725 та №78243754, сформованих приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. спадкові справи щодо цих двох осіб (№70541934 щодо ОСОБА_4 ) та (№70541908 щодо ОСОБА_5 ) були відкриті у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М.

У відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко Вікторії Миколаївни вих. №153/01-16 від 01.10.2024, повідомлено: «..що мною, ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 19 квітня 2023 року було заведено спадкові справи до майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спадкоємцем яких є ОСОБА_1 .

Таким чином, майно перебувало у спільній сумісній власності трьох осіб одна з яких є боржником, а дві інші є її прямими родичами, які померли та відповідно до інформації отриманої від нотаріуса боржниця є єдиною спадкоємицею, та по суті є єдиною власницею квартири у АДРЕСА_1 .

Таким чином, на сьогоднішній день право власності належить боржниці, але на цей час майно боржницею не зареєстроване в установленому законом порядку Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відповідних записів. Натомість в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься інформація про належність спільної власності на квартиру на трьох осіб двоє з яких є померлими, а боржниця є їх єдиною спадкоємицею тобто реєстр містить застарілу (неактуальну інформацію). Відсутність належної реєстрації права власності боржниці на квартиру унеможливлює звернення стягнення на це майно в рамках виконавчого провадження.

Отже, оскільки право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано в установленому порядку, а також те, що це єдине майно боржника, на яке можна звернути стягнення, приватний виконавець звернувся з вказаним поданням та просить його задовольнити.

В судовому засіданні приватний виконавець підтримала своє клопотання, просила задовольнити.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Застосування судом положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18), від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Судом встановлено, що 24.11.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 500 000,00 грн. Також, 24.11.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5000,00 грн.

08.08.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. було відкрито виконавчі провадження № 75746571 та №75746850 з вказаних виконавчих листів.

08.08.2024 приватним виконавцем, в рамках зведеного виконавчого провадження, було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якого накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 (боржнику) на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками зазначеної квартири є також ОСОБА_3 (батько боржниці) та ОСОБА_4 (бабуся боржниці).

Відповідно до даних реєстру ДРАЦС обидві особи померли, ОСОБА_3 (батько боржниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (бабуся боржниці) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно витягів зі Спадкового реєстру від 05.09.2024 №78243725 та №78243754, сформованих приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. спадкові справи щодо цих двох осіб (№70541934 щодо ОСОБА_4 ) та (№70541908 щодо ОСОБА_5 ) були відкриті у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М.

У відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко Вікторії Миколаївни вих. №153/01-16 від 01.10.2024, повідомлено: «..що мною, ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 19 квітня 2023 року було заведено спадкові справи до майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спадкоємцем яких є ОСОБА_1 . Також повідомляє, що на цей час за даними, які знаходяться у приватного нотаріуса, заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину спадкоємцем не подавались та відповідно свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не видавались».

Відповідно до витребуваних судом матеріалів спадкових справи № 4/2023 та 5/2023, відкритих після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно, спадкоємцем їх є ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не видавались».

Як вбачається з відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 20.08.2024, згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 16.11.2010 № 1161р, закріплене право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 за малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Загальний порядок звернення стягнення на нерухоме майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, відповідно до положень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Аналізуючи зміст та підстави подання, а також надані приватним виконавцем копії документів виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, - оскільки звернення приватного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, як крайнім заходом, є передчасним, в той час як приватним виконавцем не застосовано відносно боржника всі заходи впливу, передбачені Законом «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду за боржником ОСОБА_1 (боржнику) на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, оцінка вартості квартири, в матеріалах подання приватного виконавця відсутня.

Крім того суду не надано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання виконавчого листа в добровільному порядку, оскільки суду не надано доказів одержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, згідно з п. 28 розділу VIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, приймаючи до уваги, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно є крайнім заходом, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст.260, 440 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Ковальова