ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4965/23

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/56/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія

Саламандра

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 09 травня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 10 травня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи в обґрунтування вимог заявленого позову, що 27.10.2022 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій належний їй транспортний засіб Daewoo Matiz, д.н.з. НОМЕР_1 був пошкоджений з ви ни відповідача. Позивач зазначала, що ПрАТ Страхова компанія Саламандра частково виплатило їй страхове відшкодування в сумі 22 614 грн. 78 коп., і відповідач також перерахував на картковий рахунок позивача 2 500 грн., у відшкодування матеріальної шкоди, проте, різниця непокритої суми матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля становить 11 245 грн. 22 коп., з яких: 35 110 грн. (вартість матеріального збитку, згідно акта № 126 прийому-передачі виконаних робіт, замовлення-наряду № П-00000045, видаткової накладної № 3136) + 1 200 грн. (витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля) за відрахуванням 25 264 грн. 78 коп. (розмір виплаченого страхового відшкодування + 2 500 грн. сплачених відповідачем на картковий рахунок позивача). За доводами позивача, у добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити їй різницю непокритої суми страхового відшкодування, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Позивач стверджує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона перенесла нервовий стрес, оскільки раніше таких ситуацій, у яку потрапила позивач не з власної волі, з нею ніколи не траплялося, були порушені її нормальні життєві зв`язки, відсутність можливості пересуватись власним транспортом змусило позивача докладати значних зусиль для вирішення повсякденних проблем, у зв`язку з чим розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 10 000 грн. За даних обставин, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на свою користь 11 245 грн. 22 коп. - матеріальної шкоди та 10 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач також ставила питання про стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат по справі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.05.2023 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 11 245 грн. 22 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2 000 грн. моральної шкоди, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн., судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., а всього: 16 318 грн. 82 коп. У задоволенні решти вимог заявленого позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 11 245 грн. 22 коп., у відшкодування матеріальної шкоди, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт просить покласти понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги на позивача. Доводи апеляційної скарги вказують, що рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року, у оскаржуваній апелянтом частині, є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповному з`ясуванні обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що за умовами укладеного між ним та ПрАТ Страхова компанія Саламандра договором (полісом) страхування № 209862429 від 03.07.2022 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., про що відповідач наголошував у судовому засіданні суду першої інстанції. Розмір франшизи за договором становить - 2 500 грн., і вказану суму він у добровільному порядку перерахував позивачу. За доводами апелянта, ПрАТ Страхова компанія Саламандра частково виплатило позивачу страхове відшкодування, в сумі 22 614 грн. 78 коп. При цьому, судом першої інстанції не було встановлено, на підставі яких документів страховиком було розраховано саме такий розмір страхового відшкодування, адже позивачем було надано до суду документальне підтвердження щодо понесення нею витрат для відновлення транспортного засобу на суму 35 110 грн., що суттєво більше, аніж виплачене страховиком відшкодування. Апелянт стверджує, що він в ході розгляду справи не заперечував проти сплати різниці у відшкодуванні шкоди, якщо вона буде перевищувати страхову суму, передбачену страховим договором, та буде підтверджуватись належними документами. За доводами апелянта, оскільки розмір заподіяного позивачу збитку в сумі 35 110 грн. менший від розміру страхової суми 160 000 грн., передбаченої договором страхування, і розмір франшизи було сплачено відповідачем у добровільному порядку, то недоплачена страховиком сума матеріальної шкоди повинна бути сплачена страховиком, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача у вказаній частині, є безпідставними.

В іншій частині рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року апелянтом не оскаржується.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За даних обставин, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року у оскаржуваній ОСОБА_3 частині, тобто, в частині задоволення судом першої інстанції позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11 245 грн. 22 коп.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.05.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, учасники даної справи обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_3 , у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2022 року притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.8-8,зворот). Як вбачається з даної постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2022 року, 27.10.2022 року о 13 год. 15 хв., ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 керував автомобілем Mazda 323, державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по просп.Миру в бік вул.Громадської, на перехресті з вул. Г. Чорнобиля, відволікся від керування, та здійснив рух на жест регулювальника, що забороняє рух транспортних засобів, в результаті чого трапилось зіткнення із автомобілем Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , що повертав ліворуч на вул. Г. Чорнобиля. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 б та 8.8 б Правил дорожнього руху.

27.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ Страхова компанія Саламандра, із повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку (а.с.9).

У подальшому, 06.12.2022 року ОСОБА_1 подала до ПрАТ Страхова компанія Саламандра заяву про страхове відшкодування № 0042508.10.22/1 (а.с.11), в якій просила страховика здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.10.2022 року. Як вбачається із даної заяви від 06.12.2022 року, належне відшкодування за шкоду ТЗ, з урахуванням франшизи, узгоджене у сумі 25 114 грн. 00 коп. - 2 500 грн. франшизи. Підписуючи дану заяву, ОСОБА_1 підтвердила, що на вимогу п.36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вона погоджується з розміром та способом визначення страхового відшкодування шляхом складення калькуляції спеціалістом страховика.

21.12.2022 ПрАТ СК Саламандра, в рахунок відшкодування за ремонт автомобіля, згідно страхового акту №0042508.10.22/1 та згідно Договору страхування №20, виплатило позивачу страхове відшкодування на суму 22 614 грн. 78 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.17).

На підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був здійснений позивачем для усунення пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди 27.10.2022 року, ОСОБА_1 було надано акт №126 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.01.2023 на суму 20 300 грн., замовлення-наряд №ІТ-00000045 від 05.01.2023 на суму 450 грн. та видаткову накладну №3136 від 20.12.2022 на суму 14 360 грн. (а.с.19-21).

Позивачем також були понесені витрати на послуги евакуатора з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1 200 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с.18).

Добровільне відшкодування відповідачем суми франшизи в розмірі 2 500 грн. сторони даного спору не заперечують.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року, задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, в частині стягнення з відповідача на її користь суми завданого матеріального збитку в розмірі 11 245 грн. 22 коп., суд першої інстанції, на підставі поданих позивачем: акту №126 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.01.2023 року на суму 20 300 грн., замовлення-наряду №ІТ-00000045 від 05.01.2023 року на суму 450 грн. та видаткової накладної №3136 від 20.12.2022 року на суму 14 360 грн., встановив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був здійснений позивачем для усунення пошкоджень, отриманих в дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 27.10.2022 року, складає у загальному розмірі 35 110 грн. При цьому, судом першої інстанції було враховано, що вказаний розмір понесених позивачем збитків на ремонт автомобіля з боку відповідача не оспорювався. Суд першої інстанції також дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на послуги евакуатора з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1200 грн., у розумінні збитків, підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, з урахуванням виплаченого позивачу страхового відшкодування в сумі 22 614 грн. 78 коп., та перерахованих відповідачем на картковий рахунок позивача коштів в сумі 2 500 грн., різниця непокритої суми матеріального збитку становить 11 245 грн. 22 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що не заперечував відповідач в судовому засіданні. При цьому, суд першої інстанції прийняв до уваги надані в судовому засіданні пояснення відповідача, який не заперечував проти відшкодування матеріальної шкоди, а щодо моральної шкоди просив позов задовольнити частково, проте розмір такого відшкодування визначити не мав можливості. Таким чином, судом першої інстанції частково задоволено вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, і стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 11 245 грн. 22 коп. - у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2 000 грн. моральної шкоди, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн., судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., а всього: 16 318 грн. 82 коп. У задоволенні решти вимог заявленого позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок рішення суду першої інстанції від 09.05.2023 року, в частині щодо задоволення вимог заявленого ОСОБА_1 до ОСОБА_3 позову про стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 11 245 грн. 22 коп., не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що за умовами укладеного між ним та ПрАТ Страхова компанія Саламандра договором (полісом) страхування № 209862429 від 03.07.2022 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн., про що відповідач наголошував у судовому засіданні суду першої інстанції. Розмір франшизи за договором становить - 2 500 грн., і вказану суму він у добровільному порядку перерахував позивачу. За доводами апелянта, ПрАТ Страхова компанія Саламандра частково виплатило позивачу страхове відшкодування, в сумі 22 614 грн. 78 коп. При цьому, судом першої інстанції не було встановлено, на підставі яких документів страховиком було розраховано саме такий розмір страхового відшкодування, адже позивачем було надано до суду документальне підтвердження щодо понесення нею витрат для відновлення транспортного засобу на суму 35 110 грн., що суттєво більше, аніж виплачене страховиком відшкодування. Апелянт стверджує, що він в ході розгляду справи не заперечував проти сплати різниці у відшкодуванні шкоди, якщо вона буде перевищувати страхову суму, передбачену страховим договором, та буде підтверджуватись належними документами. За доводами апелянта, оскільки розмір заподіяного позивачу збитку в сумі 35 110 грн. менший від розміру страхової суми 160 000 грн., передбаченої договором страхування, і розмір франшизи було сплачено відповідачем у добровільному порядку, то недоплачена страховиком сума матеріальної шкоди повинна бути сплачена страховиком, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача у вказаній частині, є безпідставними.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Приписами ч.1, ч.2 статті 1166 ЦК України регламентовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частини перша та друга статті 1187 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина перша статті 1192 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України від 07.03.1996 року № 85/96-ВР Про страхування (далі - Закон № 85/96-ВР)). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з статтею 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України від 01.07.2004 року №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV).

Відповідно до статті 3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (частина перша статті 5 Закону №1961-IV).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (частина перша статті 6 Закону №1961-IV).

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (абзац другий частини першої статті 28 Закону №1961-IV).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (частина перша статті 29 Закону №1961-IV).

Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2022 року ОСОБА_1 подала до ПрАТ Страхова компанія Саламандра заяву про страхове відшкодування № 0042508.10.22/1 (а.с.11), в якій просила страховика здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.10.2022 року. Як вбачається із даної заяви від 06.12.2022 року, належне відшкодування за шкоду ТЗ, з урахуванням франшизи узгоджене у сумі 25 114 грн. 00 коп. - 2 500 грн. франшизи. Підписуючи дану заяву, ОСОБА_1 підтвердила, що на вимогу п.36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вона погоджується із розміром та способом визначення страхового відшкодування шляхом складення калькуляції спеціалістом страховика.

21.12.2022 року ПрАТ СК Саламандра, в рахунок відшкодування за ремонт автомобіля, згідно страхового акту №0042508.10.22/1 та згідно договору страхування №20, позивачу було виплачено страхове відшкодування на суму 22 614 грн. 78 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.17).

Як вбачається із наведеного, ПрАТ Страхова компанія Саламандра виконало свій обов`язок перед ОСОБА_1 , та сплатило їй в повній мірі відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.10.2022 року, у розмірі 22 614 грн. 78 коп., виходячи із: (25 114 грн. 00 коп. - 2 500 грн. франшизи), і вказаний розмір відшкодування шкоди був узгоджений між страховиком та ОСОБА_1 , що підтверджується заявою про страхове відшкодування № 0042508.10.22/1 від 06.12.2022 року, поданою позивачем до ПрАТ Страхова компанія Саламандра.

Звертаючись з даним позовом до ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди, ОСОБА_1 вказувала, що ПрАТ Страхова компанія Саламандра частково виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 22 614 грн. 78 коп., відповідач також перерахував на картковий рахунок позивача 2 500 грн., у відшкодування матеріальної шкоди, проте, різниця непокритої суми матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля становить: 11 245 грн. 22 коп., з яких: 35 110 грн. (вартість матеріального збитку згідно акта №126 прийому-передачі виконаних робіт, замовлення-наряду № П-00000045, видаткової накладної №3136) + 1 200 грн. (витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля) за відрахуванням 25 264 грн. 78 коп. (розмір виплаченого страхового відшкодування + 2 500 грн. сплачених відповідачем на картковий рахунок позивача). За доводами позивача, у добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити позивачу різницю непокритої суми страхового відшкодування, що стало і підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3, ч.4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був здійснений позивачем для усунення пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.10.2022 року, ОСОБА_1 було надано копії акта №126 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.01.2023 року на суму 20 300 грн., замовлення-наряду №ІТ-00000045 від 05.01.2023 року на суму 450 грн. та видаткової накладної №3136 від 20.12.2022 року на суму 14 360 грн. (а.с.19-21).

Надаючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно копії акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №126 від 05.01.2023 року, підписаного виконавцем послуг ОСОБА_5 та замовником ОСОБА_1 , виконавець виконав роботи по ремонту а/м, Daewoo Matiz, держ. № НОМЕР_1 , всього на загальну суму 20 300 грн. (а.с. 19), а згідно замовлення-наряду №ІТ-00000045 від 05.01.2023 року - на суму 450 грн. Однак, із наведених документів, які датовані більш ніж через 2 місяці після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.10.2022 року, неможливо встановити, чи дійсно і чи в повному обсязі вказані у них роботи були пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу позивача після пошкоджень внаслідок ДТП, яка мала місце 27.10.2022 року, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому Законодавством. Позивачем також було надано копію видаткової накладної №3136 від 20.12.2022 року на суму 14 360 грн., з якої неможливо встановити, для якого саме автомобіля були придбані зазначені у ній товари, та чи пов`язані вони із відновлювальним ремонтом транспортного засобу позивача після пошкоджень внаслідок ДТП, яка мала місце 27.10.2022 року.

За даних обставин, надані позивачем вищевказані документи, на підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був здійснений позивачем для усунення пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.10.2022 року, не можуть бути належними та достатніми доказами, у розумінні приписів статей: 77,80 ЦПК України, на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт автомобіля.

При цьому, матеріали справи не містять в собі даних відносно складення калькуляції відновлювального ремонту спеціалістом страховика, на підставі якої страховиком ПрАТ СК Саламандра було здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування в розмірі 22 614 грн. 78 коп., виходячи із: (25 114 грн. 00 коп. - 2 500 грн. франшизи), і вказаний розмір страхового відшкодування був узгоджений між страховиком та ОСОБА_1 , що підтверджується заявою про страхове відшкодування № 0042508.10.22/1 від 06.12.2022 року, поданою позивачем до ПрАТ Страхова компанія Саламандра.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи досліджені судом матеріали справи, відсутні підстави вважати, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.10.2022 року, у заявленій позивачем сумі 11 245 грн. 22 коп., є доведеним, що є достатньою правовою підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову у вказаній частині.

Апеляційний суд частково погоджується із доводами апеляційної скарги відносно того, що, оскільки розмір заподіяного позивачу збитку в сумі 35 110 грн. менший розміру страхової суми, яка становить 160 000 грн., передбаченої договором страхування, розмір франшизи було сплачено відповідачем добровільно, і тому, недоплачена сума матеріальної шкоди повинна бути сплачена страховиком, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача в цій частині є безпідставними. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 стверджує, що в ході судового розгляду даної справи він не заперечував проти сплати різниці у відшкодуванні шкоди, якщо вона буде перевищувати страхову суму, передбачену страховим договором та буде підтверджуватись належними документами.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 року у справі №147/66/17 вказала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, якщо згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що доданий відповідачем до апеляційної скарги поліс №209862429 зі строком дії з 04.07.2022 року до 03.07.2023 року, згідно якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000 грн., не був предметом розгляду та оцінки в суді першої інстанції, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11 245 грн. 22 коп. необхідно відмовити за недоведеністю вказаних позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.05.2023 року, в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 11 245 грн. 22 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 1 073 грн. 60 коп. судового збору - скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне у вказаній частині позовних вимог ОСОБА_1 , а саме, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 у вказаній частині позовних вимог. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне також змінити рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.05.2023 року, виклавши перший, другий абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Саламандра, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 2 000 (дві тисячі) грн., в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

В іншій неоскаржуваній апелянтом частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.05.2023 року апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 610 (одну тисячу шістсот десять) грн. 40 коп., в рахунок відшкодування понесених ним документально підтверджених (а.с.76) судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 травня 2023 року, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 11 245 грн. 22 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 1 073 грн. 60 коп. судового збору - скасувати, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову у вказаній частині позовних вимог.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 травня 2023 року змінити, викласти перший, другий абзаци резолютивної частини рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 травня 2023 року у наступній редакції:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Саламандра, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 2 000 (дві тисячі) грн., в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 610 (одну тисячу шістсот десять) грн. 40 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 15.05.2024 року.

Головуючий: Судді: