Справа № 752/6269/24
Провадження № 2/752/4158/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.05.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства №273904 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

у березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.02.2017 року позивач був прийнятий на роботу до КАТП - 273904 на посаду асфальтобетонника, 4 розряду дорожньої дільниці. У зв`язку з тим, що відповідач не сплачував заробітну плату позивач 26.07.2022 року був звільнений на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України за його заявою за переведенням у ШЕУ Оболонського району м. Києва. Згідно довідки № 15 від 13.02.2024 р. за період з 28.02.2017 року по 26.07.2022 року наявна заборгованість по заробітній платі у розмірі 50 773,40 грн.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем у день звільнення, ОСОБА_1 просить стягнути вказану суму заборгованості.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

29 квітня 2024 року відповідач Комунальне автотранспортне підприємство №273904 надіслав відзив на позовну заяву. Не заперечуючи наявність заборгованості по заробітній платі у розмірі 50 773,40 грн., просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Також просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, які були припинені 26.07.2022 року на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України за його заявою за переведенням у ШЕУ Оболонського району м. Києва.

У день звільнення відповідач не провів з позивачем повного розрахунку та за період з 28.02.2017 року по 26.07.2022 року має заборгованість перед позивачемпо заробітній платі в розмірі 50 773,40 грн.

Відомості про проведення з позивачемповного розрахунку на день ухвалення судового рішення відсутні.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що відповідач не виконував свого обов`язку та своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складає 50 773,40 грн. В день звільнення позивача з роботи повний розрахунок з нимпідприємство не провело.

Відтак, позивач обґрунтовано вимагає стягнення на свою користь зазначеної заборгованості, що має наслідком задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язанні з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 8 000 грн. витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що 05.03.2024 року між адвокатом Палій А.В. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги адвокатом.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду квитанцію до прибуткового касового ордеравід 05.03.2024 року на суму 8000,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 сплатив за надану йому юридичну допомогу 8 000,00 грн.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає 1 211,20 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 137, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272-273, 354 - 355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Комунального автотранспортного підприємства №273904 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, - задовольнити.

Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства №273904 (місцезнаходження: м. Київ, вул. Охтирська, буд.8, ) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 28.02.2017 року по 26.07.2022 року в розмірі 50 773,40 грн. (п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят три грн. сорок коп.) з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів, та 8 000 грн. (вісім тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства №273904 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: