Справа № 606/387/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванченко А.М.,

за участю секретаря Порчика Р.І,.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Пацула Василь Олександрович до Микулинецької селищної ради, треті особи: Теребовлянська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Теребовлянського районного суду перебуває вказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , батько позивачів, який був власником земельної ділянки площею 3,04 га розташованої на території Ладичинської сільської ради. Після його смерті вказана земельна ділянка була отримана в порлку спадкування за законом за трьома спадкоємцями першої черги: дружиною та синами у рівних частках по 1/3 кожному із спадкоємців. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 та після її смерті спадщину сприйняв ОСОБА_2 , оскільки проживав із спадкодавцем на час її смерті. Також в позові зазначено, що при видачі ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку була допущена помилка, а саме ім`я заявника записано як « ОСОБА_5 », замість вірного ОСОБА_6 (як у свідоцтві про народження). У зв`язку з чим позивачі вимушені звернутись до суду, оскільки із за помилки у правовстановлюючому документі вони не можуть вступити у спадщину.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачі та їх представник у підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без участі представника Микулинецької селищної ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Треті особи до підготовчого судового засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.44)

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.45)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.24)

Із довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради № 133 від 22.05.2023 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_7 , сином ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_8 та онуками (а.с.26)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.27-28)

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Ладичинської сільської ради 26.07.2000 року ОСОБА_3 заповів сину ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну ділянку (а.с.29)

Згідно заяви № 1263 від 08.12.2007 року у спадковій справі 920 ОСОБА_1 відмовився від оформлення своїх спадкових справ за заповітом та просить видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом.(а.с.30)

Зі свідоцтва про одруження серії № НОМЕР_5 вбачається, що 26.02.1954 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , прізвище дружини змінено на ОСОБА_10 (а.с.31)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39)

Із довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради № 152 від 09.06.2023 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_7 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_8 та онуками (а.с.41)

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Ладичинської сільської ради 20.05.2009 року ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_2 земельні ділянки на території Ладичинської сільської ради (а.с.42)

Згідно заяви № 418 від 20.12.2012 року у спадковій справі 173/2012 ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7 та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом.(а.с.43)

Син спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_1 після смерті матері спадщину не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем та не подав нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до Держаного акту на право власності на земельну ділянку ТР № 018999, виданого на підставі розпорядження Теребовлянської райдержадміністрації від 10.04.2003 року № 188, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 369 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,04 га, яка розташована на території Ладичинської сільської ради. (а.с.32)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 157/02-14 від 07.06.2023 року ОСОБА_1 біло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки разом з померлим були зареєстровані дружина та сини померлого, які фактично спадщину прийняли (а.с. 38).

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що розбіжності в написанні ім`я « ОСОБА_5 » у правовстановлюючому документі- Держаному акті на право власності на земельну ділянку ТР № 018999, виданого на підставі розпорядження Теребовлянської райдержадміністрації від 10.04.2003 року № 188, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 369, з іншими документами , де зазначено ім`я « ОСОБА_6 » (свідоцтвом про народження, про смерть, про одруження тощо) носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються даної особи.

Частиною 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вказане, суд вважає, що оскільки позивачі, не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідач визнав позов і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, то слід захистити права позивачів та в судовому порядку визнати факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа та визнати за позивачами право власності земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , належав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ТР №018999 від 18.07.2003 року, виданий Теребовлянською районною державною адміністрацією на ім`я « ОСОБА_3 », який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 369.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 3,04 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №018999 від 18.07.2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 3,04 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №018999 від 18.07.2003 року, з яких: 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 та 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.М.Іванченко