РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник АТ «Акцент-Банк» у якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 жовтня 2019 року у розмірі 90755,65 грн. станом на 31 травня 2024 року (яка складається з наступного: 49963,53 грн. - заборгованість за кредитом; 40792,12 грн. - заборгованість по відсоткам) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. з підстав, викладених у позовній заяві.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 жовтня 2019 року у розмірі 90 755,65 грн. станом на 31 травня 2024 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 49 963,53 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 40 792,12 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1667 грн. В решті позовних вимог позивачу відмовлено.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року прийнято заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2024 року заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задоволено; скасовано заочне рішення Рівненського міського суду від 01 серпня 2024 року по справі №569/11829/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнення судових витрат. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 07 листопада 2024 року на 09 год. 00 хв. з обов`язковою явкою учасників судового процесу в судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав письмові заперечення у яких просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення; розглядати справу за відсутності представника АТ «А-Банк».

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась. 07 листопада 2024 року відповідачка подала до суду заяву про відкладення судового розгляду справи у зв`язку з хворобою та долучила довідку КНП «ЦПМСД «Центральний» РМР від 05 листопада 2024 року відповідно до якої «Довідка дана ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає АДРЕСА_2 в тім, що вона дійсно відвідала КНП «ЦПМСД «Центральний» РМР 05 листопада 2024 року з приводу «Д-з: синдром подразненої товстої кишки» Був зайнятим обстеженням стану свого здоров`я з 14-00 год. до 16-00 год. Після вказаного часу працездатний. Довідка видана на вимогу для подання по місцю роботи (навчання). Прізвище, підпис та печатка лікаря - ОСОБА_2 .» При цьому наявний рукописний допис «до 9.11.24р». Ким саме виконаний даний допис - не відомо.

Судом було задоволено клопотання відповідачки та оголошено в судовому засіданні перерву до 22 листопада 2024 року.

22 листопада 2024 року в судове засідання відповідачка ОСОБА_1 повторно не з`явилась, натомість 21 листопада 2024 року відповідачка подала до суду заяву про відкладення судового розгляду справи у з хворобою та долучила довідку КНП «ЦПМСД «Центральний» РМР від 20 листопада 2024 року відповідно до якої «Довідка дана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає АДРЕСА_2 в тім, що вона дійсно відвідала КНП «ЦПМСД «Центральний» РМР 20 листопада 2024 року з приводу «Д-з: синусова тахікардія. Був зайнятим обстеженням стану свого здоров`я з 11-15 год. до 13-30 (наявне виправлення на «15-30» год.). Після вказаного часу працездатний. Довідка видана на вимогу для подання по місцю роботи (навчання). Прізвище, підпис та печатка лікаря - ОСОБА_2 .» При цьому наявний рукописний допис «до 24.ХІ.24р». Ким саме виконаний даний допис - не відомо.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що з вищезазначених довідок вбачається, що відповідачка у лікаря на прийомі перебувала на передодні судових засідань, а не в день засідань, згідно поданих письмових довідок відповідачка є працездатною, на лікарняному не перебуває. Слід додатково зазначити, що наявні дописи на до довідках, а саме: «до 9.11.24р» та «до 24.ХІ.24р» не містять підпису та печатки лікаря, а тому до уваги судом не приймаються. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачка навмисно затягує розгляд справи по суті та повторно, без поважних причин не являється у судові засідання, а тому наявні всі підстави для розгулу справи по суті згідно наявних письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 29 жовтня 2019 року відповідачка добровільно звернулась до АТ «Акцент-Банк» та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банк».

Як зазначено у позовній заяві, та підтверджується наявними письмовими доказами, долученими до позовної заяви, відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. При цьому, відповідачка отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та отримала платіжну картку.

До кредитного договору позивачем додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг з тарифами.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві.

Крім того, між сторонами по справі 29 жовтня 2019 року було укладено та підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яким чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом. Вказаний паспорт підписано простим електронним підписом споживача шляхом підтвердження дзвінком 29-10-2019 17:17 з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг Дата, ПІБ, підпис.

З дослідженої в судовому засіданні виписки по картці: клієнт: ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІПН.: НОМЕР_2 ; серія/номер документа реєстрації: НОМЕР_3 ; ким видано документ: РІВНЕНСЬКИМ МУ УМВС УКРАЇНИ В РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ; коли видано документ: 03.03.1999; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; рахунок: НОМЕР_4 ; період: 29.10.2019 - 31.05.2024; сума витрат за період: 199886,15 UAH; сума зарахувань за період: 109383,11 UAH; сума комісій: 199,79 UAH; сума кешбеку: 460,52 UAH вбачається, що відповідачка користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції і таким чином, є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідача станом на 31 травня 2024 року має заборгованість в розмірі 90755,65 грн., що складається із: заборгованість за кредитом в розмірі 49963,53 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 40792,12 грн.; штрафи - 0,00 грн.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідачка користувалася кредитним лімітом, повертала суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на наведене, відповідачка була повністю ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, підтвердження про ознайомлення з сумою (сукупною вартістю кредиту), умови кредитування.

У вищевказаних документах містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Можливість укладення договору вищевказаним способом підтверджується правовою позицією, яка викладена Верховним Судом у постанові від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, у постанові від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 та ін.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Верховним Судом у постанові від 07 червня 2023 року справа №234/3840/15-ц зазначено, що «заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Крім того, у постанові верховним Судом зазначено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі».

Вказана позиція Суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19, у якій зокрема зазначено, що «якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому, суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем».

У даному випадку, у разі незгоди відповідачки з поданим представником позивача розрахунком заборгованості за кредитними договорами, відповідачка має право подати контррозрахунок. Однак, у даному випадку відповідачкою не було подано ні письмового відзиву, не подано контррозрахунку, не заявлено про витребування від позивача детального розрахунку заборгованості за кредитними договорами (рух коштів), загалом не подано будь-яких належних доказів на спростування заявлених вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачкою, яка завчасно була повідомленою про день та час розгляду даної справи однак в судове засідання повторно не з`явилась (при цьому подаючи довідки від лікаря, котрі видані не в день судових засідань та у яких зазначено про те, що ОСОБА_1 є працездатною і лікарняні листи у дні судових засідань або напередодні не відкривались), письмовий відзив на позов не подала, а тому заявлені вимоги вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141, 263, 264, 265, 268, 273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 03 березня 1999 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області на користь АТ «Акцент-Банк», м.Дніпро, вул.Батумська, 11, рах. № НОМЕР_5 , , МФО 307770 заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 жовтня 2019 року у розмірі 90755,65 грн. станом на 31 травня 2024 року (яка складається з наступного: 49963,53 грн. - заборгованість за кредитом; 40792,12 грн. - заборгованість по відсоткам) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АТ «Акцент-Банк», 49074, м.Дніпро, вул.Батумська, 11, рах. №UA9000010, , МФО 307770

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 03 березня 1999 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов