Провадження №2/523/807/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участі секретаря судового засідання Ямкового Д.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Румянцева О.Г.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Садікова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка також діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, звернувся адвокат Румянцев Олександр Геннадійович.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.08.2023 року о 18 год. 54 хв. відповідач ОСОБА_2 здійснював керування транспортним засобом Nissan реєстраційний номер НОМЕР_1 по провулку Ширяєвському біля буд. 24 в м. Одесі, при цьому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, допустив порушення ПДР внаслідок чого пасажири автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження.

Представник зазначає, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, а також зазнали моральних страждань. У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати заподіяну моральну шкоду, позивачі змушені звернутись до суду.

На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 200 000 гривень, стягнути з відповідача на користь неповнолітнього ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 200 000 гривень та, стягнути з відповідача понесені судові витрати та втрати на правничу допомогу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, сторонам направлено копію ухвали та роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

На адресу суду 12.12.2023 року (вх. № 9866) надійшло клопотання за підписом представника позивача адвоката Румянцева О.Г. про приєднання до матеріалів справи копії висновку експерта (а.с.38-49).

Також, 19.03.2024 року (вх. № 9493) за підписом представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.70-78).

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.83).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , яка також діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , та представник позивача адвокат Румянцев Олександр Геннадійович позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Позивач додатково суду пояснила, що відповідач відмовився в добровільному порядку виплатити моральну шкоду, а відтак остання вимушена була звернутись до суду. Позивач зазначила, що через фізичний біль та те, що вона могла ходити лише з милицями не могла достатньої уваги приділяти сину, брати його на руки тощо, що в кінцевому результаті призвело до того, що дитина стала ночами погано спати. Позивач та представник позивача зазначили, що визначена моральна шкода в цілому відповідає психологічній шкоді завдані позивачу від ДТП, а відтак просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Садіков Олександр Олександрович, суду пояснили, що позовні вимоги визнають частково, просили врахувати, що відповідач повністю визнав вину у вчиненні ДТП, зустрічався з потерпілою та вів бесіди щодо добровільного відшкодування шкоди, зазначили, що пропонували позивачу купити новий автомобіль, щодо моральної шкоди, зазначили, що визнають моральну шкоду в загальному розмірі 40 000 гривень, а також інші витрати, які позивач понесла відповідно до наданих квитанцій.

Заслухавши думку учасників провадження, сторони позивача, яка наполягала на задоволенні позовних вимог, сторону відповідача, який визнав позов частково, дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення моральної шкоди позивач зазначила, що внаслідок ДТП вона зазнала моральних страждань, які оцінила в загальному розмірі: 400 000 гривень.

Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року (справа № 523/16485/23) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість місяців (а.с.4).

Зазначеною постановою встановлено, що 26.08.2023р. о 18.54 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan NV 200, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Одесі по пров. Ширяєвському біля будинку №24, не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 та пасажири ОСОБА_3 і ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

Крім того, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року (справа № 523/15983/23) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.21).

Згідно ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено, що й не заперечувалось сторонами у справі, що з вини відповідача у справі сталась ДТП, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 та пасажири ОСОБА_3 і ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

Позивачем на підтвердження обставини завдання шкоди надані фотографії з місця ДТП, на яких відображені пошкодження автомобіля та зафіксовані тілесні пошкодження позивача (а.с.5-15).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.09.2023 року встановлено: повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): забій м`яких тканин обох колінних суглобів. Відкрита рана правового колінного суглобу, гематома колінного суглобу з обмеженням активних та пасивних рухів. Садини в ділянці лівої ключиці, лівої кістки.

Артеріальна гіпертензія: короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведення лікування, стан при направленні, при виписці зі слів хворої та наданої документації травма отримана внаслідок ДТП 26.08.2023 року. Доставлена швидкою допомогою за місцем ДТП в МКЛ №1 оглянута в приймальному відділенні хірургом травматологом.

Відповідно до виписки також вказано: Хода зі сторонньою допомогою. Повторно звернулась до сімейного лікаря 18.09.2023 року зі скаргами на головний біль, тривогу, порушення сну, біль в колінному суглобі, в ділянці ключиці. Стан відносно задовільний, скарги на зальну слабкість, періодичний головний біль, тривогу. Біль у правовому колінному суглобі порушення функцій згинання, розгинання. Правий колінний суглоб, відмічається колоті рани без патологічних виділень, незначний набряк. Активні та пасивні рухи обмежені. Настрій пригнічений (а.с.15).

Також, на підтвердження оцінки визначення відшкодування моральної шкоди позивач надала висновок експерта № 02/23 складений 24.11.2023 року.

За результатами висновку встановлено: у ОСОБА_1 є зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості та виникли внаслідок настання ДТП, яка досліджується за матеріалами цивільної справи, учасниками якої були ОСОБА_1 та її малолітня дитина ОСОБА_3 .

Орієнтований розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 відповідає заявленим вимогам та становить 400 000 гривень, з відповідним розподілом порівну.

У висновку також, вказано, що позивач виходить з зазначеної суми, з урахуванням того, що ці кошти потрібні на логопеда та ще щось. Зазначено, що дитина тільки почала розмовляти та мати дитини побоюється, що нанесена травма призведе до побічного ефекту і дитина взагалі перестане розмовляти. Дитина потребує розвивальних гуртків, щоб знизилась агресія. Також, у висновку зазначено, що позивач до того ж має намір відкласти певну суму на придбання авто.

Під час діагностики можливих загострених рис характеру встановлено наявність високих показників за шкалами «Циклотимність», «Дистимність» та низьких показників за шкалами «Демонстративність», «Гіпертимність».

За шкалою «Циклотимність» - можуть свідчити про те, що у підекспертної спостерігаються виражені зміни настрою незалежно від зовнішніх обставин (або внутрішніх причин), але причини для зміни настрою можуть бути найменші. У період підйому вона може поводитись як люди з гіпертемною акцентуацією характеру, а в період спадку, як з дистимічною.

Високі показники за шкалою «Дистимність» вказують на те, що ОСОБА_1 може бути серйозною та, зазвичай зосередженою на похмурих сторонах життя набагато більшою мірою, ніж радісних. Схильна не брати участі у розмові (бути відокремленою), має обмежене коло соціальних контактів. Останній притаманні: тривожність, недовірливість, відповідальність, схильність доводи почату справу до кінця. Повільно адаптується до нових умов.

За шкалою тривожності Тейлора діагностовано високий рівень тривожності. Такі показники можуть свідчити про те, що підекспертній важко адаптуватися до умов в яких вона опинилась. У поведінці проявляється схильність до надмірного хвилювання, постійне відчуття неприємностей, що супроводжується негативними переживаннями та емоціями.

За шкалою проведення діагностування за методикою кольорових виборів Люшера отримані наступні результати: відчуває, що перебуває у несправедливому і образливому для неї становищі, прагне звільнитися від усього, що її пригнічує, і сподівається надолужити втрачене. У підекспертної виникає почуття, що її ігнорують, зневажають, що завдає удар по її самооцінці, відчуває, що є скривдженою та неповноцінною.

За методикою «Індекс життєвої задоволеності» - діагностується низький інтерес до життя, помірний ентузіазм, середній рівень захопленого ставлення до звичайного повсякденного життя.

За отриманими результатами діагностування вбачається, що ОСОБА_1 ймовірно намагається не включати оточуючих в свої переживання, не розповідає про свої почуття, не проявляє справжніх емоцій, закривається від інших. Якщо людина не надає волю почуттям, забороняє собі емоції, сльози та поганий настрій, який можуть побачити інші, напруження не спадає, перевантажує організм та нервову систему із середини, призводить до негативних впливів на особистість. На підставі цього підекспертній рекомендовано звернення до психолога з метою корекції психологічного стану та профілактики подальших психосоматичних захворювань.

Аналіз психологічного стану ОСОБА_1 під час проведення обстеження, її емоційних реакцій, семантичного змісту її свідчень, а також ретроспективний аналіз обставин, які досліджуються (психологічні наслідки ДТП), дозволяє зробити висновок, що на цей час підексперта продовжує переживати події, які трапились з нею та з її сином (за його участі). Моральні страждання є достатньо сформованими.

Щодо травмування дитини. Травмувальний вплив ситуації у ОСОБА_5 також може посилитись у зв`язку з віком дитини, адже хлопчик знаходиться в одному з вікових кризових періодів (криза 3 роки), що часто супроводжується нестійкістю, вразливістю емоційної сфери. Діти у цей період є «піддатливими» будь - яким зовнішнім впливам, психіка відповідно до віку ще не здатна застосовувати механізм психологічного захисту, у зв`язку з чим, будь-які стресові ситуації можуть в подальшому впливати на розвиток особистості. Криза 3 років вважається відправною точкою формування особистості, водночас ситуації та події, які негативно впливають на психологічний стан дитини, можуть відігравати значну роль у її становленні.

Визначна подія яка сталось в житті дитини, може містити і віддалені наслідки для його особистості, які не проявляються наразі. У зв`язку з цим, батькам рекомендовано проведення психологічної роботи з фахівцем для мінімізації негативного впливу на психологічний стану дитини.

У висновку зазначено, та експерт підкреслює те, що людина яка не виглядає травмованою зовні та не перебуває в стані занепаду та депресії, насправді може зазнавати суттєвих внутрішніх страждань. В багатьох випадках людина не усвідомлює мотиви свої дій, думок, почуттів, її дійсні мотиви можуть бути не такими, якими їй здаються.

Часто людина може не відчувати справжній ступень свої травмованості, руйнівні процеси можуть проходити непомітно, іноді, проявляючи себе у психосоматичних захворюваннях, які особистість може не пов`язувати з конкретною травмою (а.с.40-49).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду.

Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до статей, 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Стаття 3 Конституції України проголошує: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».

Так, судом встановлено, що позивач внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта у позивача є зміни в емоційному стані, що перешкоджають активному соціальному функціонуванню та виникли внаслідок ДТП. Позивачу для відновлення і корекції психологічного стану необхідна робота з психологом.

Суд, оцінює усі докази в сукупності, а тому, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку з наявністю, як матеріальної так і моральної шкоди, підтвердженим страховим випадком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі 110 000 гривень, які підлягають розподілу між позивачем та дитиною.

В силу положення ст. 133 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати понесені з наданням правничої допомоги та витрати, пов`язані з проведенням судово-психологічної експертизи.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі: 1073, 60 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 106, 133, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) - моральну шкоду в розмірі: 70 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) діючої в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі: 40 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі: 18 280 гривень, витрати пов`язані з проведення судово-психологічної експертизи у розмірі: 20 000 гривень, а всього стягнути 38 280 гривень.

В решті позовних вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.11.2024р.

Суддя: