Справа №339/184/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Болехівської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить встановити їй додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини у вигляді нерухомого майна за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її матері ОСОБА_2 на праві власності належав будинок по АДРЕСА_1 , в якому вона проживала одна. Вона часто приїжджала до ОСОБА_2 та допомагала їй по господарству, а коли та в силу свого віку вже не могла сама про себе піклуватися, вона здійснювала постійний догляд за нею, підтримувала її будинок у належному стані, а після її смерті продовжувала піклуватися та доглядати за будинком у с. Гузіїв.

Ще за свого життя ОСОБА_2 сказала, що віддає їй свій будинок в с. Гузіїв,

Калуського району Івано-Франківської області, який є в її власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, зокрема на вищевказане домоволодіння.

У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса про

прийняття спадщини .

Нещодавно дізналася про існування заповіту від 19 липня 2000 року, складеного

спадкодавцем ОСОБА_2 , яким вона все своє майно з чого б воно не складалося і яке

буде їй належати на день смерті заповіла їй.

Після смерті ОСОБА_2 особа уповноважена на вчинення нотаріальних дій - працівник Гузівської сільської ради, який посвідчував заповіт не сповістив її про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на неї, а тому вона не знала про нього і у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини.

Виявивши нещодавно заповіт складений ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Так, як вона не була обізнана про наявність заповіту, спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, то вважає, що нею з поважних причин пропущено строк на прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Сторони в судове засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи та подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі (а.с.21, 30).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, представник відповідача у вказаній заві вказує на те, що не заперечує проти задоволення позову (а.с.21).

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Як встановлено судом, предметом розгляду справи є встановлення поважності пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у вигляді домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Спадкодавець зареєстрована та проживала одна і згідно погосподарського обліку за нею обліковувався житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння (а.с.12).

За життя вона розпорядилася своїм майном, склавши заповіт 19 липня 2000 року в користь позивача, її дочки яка після одруження змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.7, 9-10).

У шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач, проживаючи окремо від неї, не зверталася із заявою про її прийняття, як то передбачено ст.1270 ЦК України.

Крім того, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса М. Ільків спадкова справа після смерта ОСОБА_2 не заводилася ( а.с.27).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст. 1222, ч.3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, постановах Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19).

Відповідно до ст. 3 ЗУ " Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Надаючи додатковий строк для прийняття спадщини, суд має дослідити, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення про відкриття спадщини, чи викликав спадкоємця, у тому числі шляхом публічного оголошення в пресі (ВС/КЦС, № 761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019року)

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2., 2.3. та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З відповіді Гузіївського старостинського округу Болехівської міської ради вбачається, що уповноваженою особою Гузіївської сільської ради згідно ЗУ «Про нотаріат» дії після встановлення наявності заповіту від 19 липня 2000 року спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Гузіїв Калуського району Івано-Франківської області не вчинялося жодних дій для повідомлення спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 про відкриття спадщини та не здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі (а.с.42).

Як ствердив позивач, вона вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про те, що ОСОБА_2 склала заповіт її користь.

Ознайомившись із заповітом та бажаючи прийняти спадщину, позивач, яка є дочкою спадкодавця, звернулася до нотаріальної контори, однак отримала відмову у відкритті спадкової справи, оскільки пропущено шестимісячний строк звернення, інші спадкоємці не зверталися (а.с.8, 13, 27-28).

Вказані обставини з врахуванням того, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , за заповітом свідчать про поважність пропуску позивачем установленого законом строку для прийняття спадщини після її смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Встановивши, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущено позивачем у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, беручи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини.

На підставі наведеного, ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст. 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце реєстраціїАДРЕСА_2 .

Болехівська міська рада місцезнаходження пл. І.Франка, 12 м.Болехів Івано-Франківської області.

Суддя О.С.Головенко