УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25.11.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт не проживання ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 разом з його матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті, тобто 18.02.2023 та протягом двох років до її смерті; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 1/6 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер 100210001, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статею 392 ЦК Українипередбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В позовній заяві, всуперечп. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відсутнє посилання на те, ким та яке право позивачки оспорюється, не визначено, ким порушується право власності позивачки на майно, що могло б бути підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всуперечп. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заявівідсутнє посилання на докази, на підставі яких ОСОБА_1 має намір обгрунтовувати заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення.

Всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України в позовній заяві не зазначена мета, для досягнення якої їй необхідне встановлення даного факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В пункті 2 частини 1 статті 176 ЦПК передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/9/17 від 26.02.2019 року та Касаційної цивільної палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 307/23/18.

На виконання п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем зазначена ціна позову в розмірі 50000,00 грн.

При цьому в позовній заяві відсутнє посилання на докази, які підтверджують вартість майна, право власності на яке вона просить визнати за нею, а саме: житлового будинку та земельної ділянки.

Зазначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає ринковій вартості нерухомого майна, право власності на яке просить визнати за нею позивачка.

Таким чином, позивачу слід долучити до матеріалів справи докази, які підтверджують ринкову вартість нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, право власності на яке вона просить визнати за собою.

У разі, якщо позивач не виконає зазначені вимоги, на підставі ч. 2 ст. 176 ЦПК України суд має право самостійно визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем.

В позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги: немайнову про встановлення факту та вимогу майнового характеру про визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином позивач, при зверненні до суду з позовом повинна надати суду квитанцію про сплату судового збору з вимог немайнового характеру (1211,20 грн) та майнового характеру, сума якого визначається пропорційно до ціни позову, але не менше 1211, 20 грн і не більше 15140,00 грн.

Щодо клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору.

Позивач в клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що вона є пенсіонером по інвалідності, окрім пенсії інших доходів не має. До клопотання позивач долучила довідку Житомирського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області від 23.09.2024.

Разом з тим, до клопотання не долучені докази, які підтверджують, що позивачка, крім пенсійних виплат, не отримує інших доходів (довідка про отримані доходи), як і не надані докази, які підтверджують, що позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Отже, позивачу слід надати суду уточнений позов з урахуванням вказаних недоліків, а до клопотання про звільнення від сплати судового збору надати документи, які підтверджуюють відсутність в неї інших доходів, а також те, що позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі. За відсутності таких документів, позивачці слід сплатити судовий збір і надати суду відповідну квитанцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивач подала позов, який не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 84, 175, 177, 185України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує 10 (десяти) днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька