Номер провадження 2/754/7510/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Павленко О.О. через систему «Електронний суд» подав до Деснянського районного суду міста Києва позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Представник позивачки у позовній заяві обґрунтовуючи підсудність Деснянському районному суду міста Києва вказав, що місце реєстрації відповідачка зареєстровано у Деснянському районі м. Києва, відтак вказана справа підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Проте суд із вказаним доводами представника позивачки не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно інформації про зареєстроване місце проживання особи та витягу з єдиного державного демографічного реєстру, особу відповідача ОСОБА_2 не знайдено.

Відповідно до копії паспорту відповідача, ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Згідно письмових матеріалів справи , шлюб між сторонами укладено 23.10.1986 року, у період шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент звернення з позовом до суду є повнолітнім.

Зміст ч. 2 ст. 28 ЦПК України передбачає підстави для застосування альтернативної підсудності у справах про розірвання шлюбу, а саме:

?якщо на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти,

?якщо позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

?за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З позовної заяви вбачається, що позивачка не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей. Докази стану здоров`я позивачки, що унеможливлює її участь у розгляді справи за ч. 1 ст. 27 ЦПК України письмові матеріали справи не містять, відповідних доводів у позові не вказано. Докази про наявність домовленості із відповідачем також відсутні.

Згідно п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для застосування альтернативної підсудності немає, а зареєстроване місце проживання відповідача не відноситься за територіальним поділом до Деснянського районного суду міста Києва, а відтак не може бути предметом розгляду останнього.

Враховуючи те, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду міста Києва за загальними правилами підсудності, підстави для застосування альтернативної підсудності відсутні, суд приходить до висновку, що цивільна справа № 754/16691/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати для розгляду за підсудністю до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено: 28.11.2024.

Суддя В.О. Сенюта