КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5589/24 Головуючий у 1 інстанції:О. О. Хромова
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

25 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області, -

ВСТАНОВИВ:

У березі 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій просив скасувати арешт нерухомого майна встановлений Свалявським відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області відповідно до постанови у закритому виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 17.06.2014 року на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом міста Києва від 26.03.2014 року №755/2167/14-ц, номер запису обтяження 6101234 (спеціальний розділ).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 03 квітня 2024 року через систему «Електронний Суд» подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 03 травня 2024 року було направлено в кабінет електронного суду апелянта та на його електронну адресу, вказану в апеляційній скарзі.

Матеріали справи містять звіт про доставку ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 18.05.2024, 22.05.2024, 08.07.2024.

Та відповідно до роздруківки за номером 771) тренінгу доставки листа ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху був отриманий 25.07.2024.

Станом на 25 листопада 2024 року апелянт вимоги, встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 3 травня 2024 року, виконані не були. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог даної ухвали у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

Крім того, слід зазначити, що заявник звернувшись до суду із заявою повинен цікавитись розглядом справи та сприяти розгляду справи у розумні строки.

За п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», п. 93, «Сутяжник» проти Росії», п. 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з наведеного, оскільки на день постановлення ухвали ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року, то відповідно до ст. 358 ЦПК України йому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Свалявського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко
СуддіВ.І. Олійник Л.П. Сушко