провадження №2/279/330/24
Справа № 279/8059/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Лепесевицької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №279/8059/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза договором про надання споживчого кредиту , -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Коллект центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4150102, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит шляхом переказу на картковий рахунок у розмірі 15000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків 1,90% за кожен день користування кредитом.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з внесенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, у подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 15000 грн. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4150102 від 13.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 ..

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників, відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про споживчий кредит №4150102 від 13.05.2021 року.

Таким чином, ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 станом на 09.11.2023 відповідно до розрахунку заборгованості становить 49478,21 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 34200 грн; нараховані 3% річних -38,21 грн.; інфляційні втрати-240,00 грн..

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором про споживчий кредит №4150102 від 13.05.2021 у розмірі 49478,21грн., а також суму сплаченого судового збору - 2684 грн. та витрати на правову допомогу - 13000 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи .

Від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому вона зазначила,що позовні вимоги визнає частково.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4150102, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит шляхом переказу на картковий рахунок у розмірі 15000 грн. строком на 30 днів з 13.05.2021 по 12.06.2021, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,90% за кожен день користування кредитом . Вказана інформація, також вбачається із таблиці обчислення загальної вартості кредиту .

Також у матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови .

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Із наданих позивачем та досліджених судом документів (зокрема відомості про щоденні нарахування встановлено, що відповідач користувалась наданими їй кредитними коштами, кошти в порядку та строки встановлені в договорі не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором про споживчий кредит №4150102 від 13.05.2021 станом на 09.11.2023 в розмірі 49478,21 грн..

24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до

позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №4150102 від 13.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 ..

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників, відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про споживчий кредит №4150102 від 13.05.2021 року.

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ ТОВ «Коллект центр» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 49478,21 грн..

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 ..

Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за договором позики, а тому з неї на користь ТОВ «Коллект центр» слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 15 000 гривень, тому в цій вимозі позов підлягає до задоволення повністю.

==== Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить з наступного.

За умовами укладеного між сторонами Договору №4150102 від 13.05.2021 ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу позику в розмірі 15000 грн., на строк 30 днів, тобто договір укладений до 12.06.2021 включно.

Позичальник може продовжити строк кредитування , але загалом не може перевищувати 90 днів.

Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц.

З картки обліку договору №4150102 від 13.05.2021 про надання споживчого кредиту вбачається, що ОСОБА_1 14.06.2021 здійснила погашення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 3135,00 грн. за період 30 днів (а. с. 20 - 21).

Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу

України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 1.4 договору №4150102 від 13.05.2021 про надання споживчого кредиту встановлено, що строк кредиту (становить) 30 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що ОСОБА_1 виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору.

З вимоги №4150102 від 14.06.2021 року випливає, що за користування кредитом у період з 13.05.2021 по 14.06.2021 ОСОБА_1 має сплатити проценти у розмірі 3135,00 (а.с.16).

Пунктом 4.1 договору №4150102 від 13.05.2021 про надання споживчого кредиту визначено, що, зокрема, строк кредиту може бути продовжено за ініціативою ОСОБА_1 , якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пунктом 4.2 (підпунктами 4.21 - 4.2.4) договору.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 договору №4150102 від 14.06.2021 про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400,00 грн. (включно), може ініціювати продовження строку користування кредиту відповідно до підпункту 4.2.2 договору.

Згідно з підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 договору № 4150102 від 14.06.2021 про надання споживчого кредиту пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24-х годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем . Якщо Споживач , здійснюючи вказаний платіж, не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язана повідомити про це Товариство в один з наведених у договорі способів. В іншому разі здійсненим Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом.

ОСОБА_1 не подано доказів, що вона, здійснюючи 14.06.2021 платіж у розмірі 3135,00 грн., повідомила Товариство про те, що не бажає продовжувати строк користування кредитом, а тому суд виходить з того, що здійснення нею цього платежу розцінювалось Товариством як пропозиція (оферта) щодо продовження строку користування кредитом.

Разом з тим, підпунктом 4.2.3 пункту 4.2 договору передбачено, що Товариство має право, а не обов`язок протягом строку для відповіді (24 години з моменту здійснення Споживачем платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та не сплачених на дату платежу процентів) акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Позивачем не подано доказів, які б вказували, що Товариство у порядку та строк, визначені умовами договору № 4150102 від 14.06.2021 про надання споживчого кредиту, акцептувало пропозицію ОСОБА_1 про продовження строку користування кредитом.

За таких обставин суд вважає, що продовження строку користування кредитом за договором № 4150102 від 14.06.2021 про надання

споживчого кредиту за ініціативою ОСОБА_1 не відбулось, а тому нарахування процентів за користування кредитом з 14.06.2021 є безпідставним.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає таке.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних .

Така вимога суперечить пункту 18 розділу "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Цивільного кодексу України, відповідно до якого, зокрема, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Цей пункт набрав чинності 17.03.2023 р.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, та є введеним і на момент ухвалення рішення.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного.

При звернені до суду позивачем було сплачено 2684 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно дост. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 49487,21 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 15000 грн. (30,31%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 813,52 грн. ( 2684 х 60,41 % = 813,52 грн.)

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-5ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення витрат на правову допомогу.

Відповідно доположень ч.2ст.141 ЦПК України,інші судовівитрати,пов`язані зрозглядом справи,покладаються: уразі задоволенняпозову -на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 3940 грн. (13000 грн. х 30,31% = 3940,00 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.526,1048,1054 ЦК України , -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" заборгованість за договором про споживчий кредит

№ 4150102 від 13.05.2021 у розмірі 15000 ( п"ятнадцять тисяч ) гривень, судовий збір у розмірі 813,52 ггивень та витрати на правову допомогув розмірі 3940,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.П. Коваленко