Справа № 196/957/24
№ провадження 2/196/318/2024
18 листопада 2024 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,
позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . ЇЇ рідний брат ОСОБА_4 помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За життя померла ОСОБА_3 звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті брата ОСОБА_4 та 12 квітня 2023 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з невстановленням факту спільного проживання ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_4 та факту родинних відносин.
У свідоцтвах про народження померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наявні розбіжності в написанні імені матері « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_5 », свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 18.05.2023р. видано на померлу ІНФОРМАЦІЯ_3 « ОСОБА_5 ».
Згідно акту обстеження від 03.06.2024р., на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .
Вказала, що після смерті ОСОБА_4 , вона доглядала ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Вона поховала ОСОБА_3 та стала користуватись житловим будинком та земельною ділянкою.
Для оформлення спадщини звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори, та 17 травня 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок видано на домоволодіння та власником 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок був ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 лютого 1960 року, власниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Домоволодіння складається з одного житлового будинку.
Реєстрацію права власності в органах БТІ щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 було виконано, тому власниками вказаного житлового будинку являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.57).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2024 року витребувано від Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 46).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в частині позовних вимог про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_4 залишено без розгляду (а.с.113).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.114).
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просить позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_6 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_3 була сторонньою особою, за даною адресою не проживала.
Представник відповідача Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають (а.с. 61).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.103).
Вислухавши позивачку, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Розглядаючи цей спір, суд бере до уваги, що позовні вимоги по суті позову відповідачі визнали, про що вказали у поданих суду заявах.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.06.2023 року (а.с.22).
За життя, а саме 14.10.2022 р., ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №344, яким все своє майно, майнові права та обов`язки заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с.16).
Згідно довідки Виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 2113/02-21 від 20.07.2023 р. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті була зареєстрована ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17).
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 01.11.2019р., ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_4 (а.с.32).
Згідно акту обстеження від 03.06.2024 р. комісією Царичанської селищної ради ОСОБА_4 з 14 травня 2019 року до дня своєї смерті проживав з ОСОБА_3 . Вони вели спільне господарство, ОСОБА_3 поховала ОСОБА_4 (а.с.19-21).
У свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 11.05.1950 р. ОСОБА_7 (змінила прізвище на « ОСОБА_8 » згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5 від 22.08.1956р. (а.с.26)) у графі батько на рос. мові зазначено « ОСОБА_9 », у графі мати зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.23).
У свідоцтві про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_6 від 11.05.1950 р., у графі батько на рос. мові зазначено: « ОСОБА_9 », у графі мати на рос. мові зазначено: « ОСОБА_5 » (а.с.33).
Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 18.05.2023р. видано на померлу ІНФОРМАЦІЯ_3 « ОСОБА_5 ».
Відповідно до Словника власних імен людей, видавництва «Наукова думка» Київ, 1976, імена ОСОБА_10 є вірними (а.с. 34).
За життя, після померлого ОСОБА_4 до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 12.04.2023 р. за законом звернулась ОСОБА_3 (а.с. 76).
Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. від 12.04.2023 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини, вона не проживала із спадкодавцем та через відсутність необхідних документів для встановлення родинних відносин з померлим (а.с. 30).
Інші спадкоємці, які після смерті ОСОБА_4 , окрім ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується копією Спадкової справи №47/2023 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 76-81).
Спадкоємець за заповітом ОСОБА_11 спадщину після батька ОСОБА_4 не прийняв, відмовився від одержання спадщини, про склад майна йому відомо, про що 12.04.2023 р. подав заяву до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с.78).
У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 рідні брат і сестра. Він проживав з ними по сусідству приблизно 20 років. ОСОБА_4 приїхав жити до сестри та проживав з нею приблизно з травня 2019 року. У ОСОБА_3 дітей та чоловіка не було. Брат ОСОБА_4 помер у 2019 році. ОСОБА_3 померла у 2023 році. Позивачка ОСОБА_13 її доглядала, допомагала по господарству.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що з позивачкою ОСОБА_1 являється сусідом. Померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є рідними братом і сестрою. У 2018-2019 роках ОСОБА_4 приїхав до ОСОБА_3 та проживав з нею до смерті за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 помер у 2019 році. ОСОБА_3 померла у 2023 році. ОСОБА_3 проживала одна, її доглядала позивачка ОСОБА_1 , родини в ОСОБА_3 не було, її чоловік давно помер.
За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про встановлення юридичного факту, оскільки факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 підтверджено наданими письмовими доказами та поясненнями свідків, та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених позивачкою.
Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, то суд зазначає таке.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.06.2023 року (а.с. 22).
Згідно довідки Виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 2113/02-21 від 20.07.2023 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті була зареєстрована ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17).
За життя, а саме 14.10.2022 року, ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №344, яким все своє майно, майнові права та обов`язки заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с.16).
24 липня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі якої була заведена спадкова справа №125/2023 ( а.с. 84).
17 травня 2024 року позивачка ОСОБА_1 подала державному нотаріусу Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 ( а.с. 95 зворот).
Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 17 травня 2024 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про право особистої власності від 10.02.1960р. видане на домоволодіння за АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до переліку об`єктів нерухомого майна, яке підлягає державній реєстрації домоволодіння не входять, також власником 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 (а.с. 15), що позбавляє позивачку права на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 .
Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину та не відмовилися від неї, не має, що підтверджується копією спадкової справи №125/2023 від 24.07.2023 р., Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №125/2023 (а.с.83-97).
Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 лютого 1960 року виданого виконкомом Царичанської селищної ради депутатів трудящих, домоволодіння, яке розташовано в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.35).
Як вбачається із відповіді КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 12.02.2024р. №46 на запит завідувача Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю., відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 лютого 1960 року, виданого виконкомом Царичанської селищної Ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Царичанської селищної ради депутатів трудящих №1 від 14 січня 1960 року. Зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 20 лютого 1960 року в книзі №5, за номером запису 594 (а.с.36).
Технічний паспорт від 30.01.2024 року виготовлено на житловий будинок садибного типу, адреса: АДРЕСА_1 (а.с.37-40).
ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_4 відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується показами свідків в судовому засіданні та актом обстеження комісії Царичанської селищної ради від 03.06.2024 р., згідно якого ОСОБА_4 з 14 травня 2019 року до дня своєї смерті проживав з ОСОБА_3 (а.с.19-21).ОСОБА_3 не відмовилась від прийняття спадщини у строки передбачені законом.
Отже, ОСОБА_3 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4 .
Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Заповітом посвідченим державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №344, ОСОБА_3 все своє майно, майнові права та обов`язки заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с.16).
Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка, яка прийняла спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно у судовому порядку.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 206, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, є рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженкою села Ляшківка Царичанського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_7 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею - 20.2 кв.м., загальною площею - 32.4 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Царичанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, адреса місцезнаходження: смт.Царичанка, вул. 14-ї Гвардійської Дивізії, 10 Дніпровського району Дніпропетровської області, .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 27 листопада 2024 року.

Суддя Л.П. Бабічева