Провадження № 2-о/761/102/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріс Житомирського нотаріального округу Драч Наталя Володимирівна, Відділ № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить встановити факт належності дідові заявника ОСОБА_2 , земельної ділянки, яка знаходиться на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер земельної ділянки :13:000:0004 загальною площею 2,56 га, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 098652, виданий Черняхівською районною державною адміністрацією Житомирської області від 12.07.2004, а саме зазначивши помилкою в написанні приз віща власника « ОСОБА_3 », в той час як правильне призвіще « ОСОБА_4 », а також зазначивши помилкою в написанні по батькові власника « ОСОБА_5 », в той час як правильне « ОСОБА_6 ».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023 року вищевказану заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, які 14.11.2023 були усунені заявником.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Драч Н.В. у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, подала заперечення на заяву, в яких зазначила, що є неналежним учасником даного судового процесу, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні заяви.

Представник відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутністю представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20 / провадження № 61-13755св21 /.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Положеннями ч.3 ст. 315 ЦПК України чітко встановлено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник звертається до суду із заявою в якій просить про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, виданого на ім`я її діда, однак по суті заявник просить встановити факт права на земельну ділянку за померлим ОСОБА_2 , крім того заявлена вимога не залежить від виникнення у неї права на спадкування, а впливає на спадкові права та пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що під час розгляду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на земельну ділянку вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а тому, заяву слід залишити без розгляду.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику його право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, ч.6 ст. 294 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотарісу Житомирського нотаріального округу Драч Наталя Володимирівна, Відділ № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Сіромашенко