Справа №443/2258/23
Провадження №2/443/129/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

09 травня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.

представника позивача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - територіальна громада села Нове Село в особі Гніздичівської селищної ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 разом із її сином ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , право на 1/3 частину земельної частки (паю) на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №142 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 250.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року. Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради №470 від 23.12.2020 року ОСОБА_7 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_7 виконавчий комітет Облазницької сільської ради заповіт не посвідчував. На день смерті і на день смерті з ОСОБА_7 були зареєстровані згідно будинкової книги: дружина - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 . ОСОБА_7 заповіту не залишав, а тому спадкування відбулося за законом. Зазначає, що спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , окрім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , була дочка покійного ОСОБА_2 . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , оскільки проживали разом із ним на час смерті, займалися його похоронами, вступили у володіння спадковим майном, що належало померлому. ОСОБА_2 також прийняла спадщину після смерті свого батька, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Таким чином ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в рівних частинах, однак юридично спадкові права не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 ,після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, увійшло право на 1/3 частину земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, що він фактично успадкував після смерті свого батька, проте не оформив спадкових прав. Згідно довідки Гніздичівської селищної ради №102 від 11.03.2021 року, ОСОБА_6 проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені ОСОБА_6 у виконкомі ради заповіт не посвідчувався. До дня смерті і на день смерті з ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована матір - ОСОБА_5 . ОСОБА_6 заповіту не залишав, а тому спадкування відбулося за законом.Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 були його матір ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_3 ти син ОСОБА_4 . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_6 не прийняли, оскільки не проживали з ним постійно на момент смерті та не подавали заяви про прийняття спадщини. Натомість, ОСОБА_5 постійно проживала із своїм сином ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. Таким чином, ОСОБА_5 , фактично прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 та сина ОСОБА_6 , володіла правом на 2/3 частини земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на 2/3 частини земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради загальною площею 3.66 умовних кадастрових гектари, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 та сина ОСОБА_6 . Згідно довідки Гніздичівської селищної ради №465 від 18.12.2020 року, ОСОБА_5 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала одна в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_5 секретарем виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради посвідчено заповіт від 25.09.2020 року за №111 в її користь. Вона у визначений законом термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , що стало підставою для реєстрації спадкової справи №57/2021.

14.07.2021 року вона звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом відносно права на земельну ділянку (пай), однак постановою нотаріуса їй було відмовлено. Причиною відмови стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Облазницької сільської ради, що належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла але не оформила своїх спадкових прав.

Вона звернулася в Жидачівський районний суд Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , право на 2/3 частини земельної частки (паю) на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари. У свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в Жидачівський районний суд Львівської області із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому просили встановити факт їх спільного проживання із ОСОБА_6 із 2008 року і до дня його смерті, а також визнати за ними право на земельну частку у розмірі 0,813 га.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2023 року у справі №443/2056/21, позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , залишено без задоволення, оскільки суд критично поставився до письмового доказу, наданого позивачами, на підтвердження факту постійного проживання спадкоємців із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2023 року у справі №443/1461/21, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , задоволено частково, при цьому судом не встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 разом із її сином ОСОБА_6 на момент його смерті.

27.10.2023 року вона звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом відносно права на 1/3 частину земельної частки (паю), однак постановою нотаріуса їй було відмовлено. Причиною відмови стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Облазницької сільської ради, що належала чоловікові ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 , які спадщину прийняли але не оформили своїх спадкових прав.

Також зазначає, що у рішенні суду від 19.06.2023 року у справі №4431461/23, не з`ясовані обставини тривалості та місця проживання ОСОБА_6 на момент його смерті, а тому для юридичного оформлення спадщини позивачці необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.12.2023 року відмовлено у відкритті провадження, в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , право на 1/3 частини земельної частки (паю) на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №142 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 250.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 09.02.2024 року в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору в особі завідувача в строк до 01 березня 2024 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області оригінал або належним чином завірені копії спадкової справи №57/2021, яка заводилися після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

23.02.2024 року завідувачем Жидачівської ДНК ОСОБА_8 надіслано оригінал спадкової справи №57/2021, яка була заведена Жидачівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.03.2024 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у такому, просив позов задоволити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подала відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, не подала відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без її участі не надходило, та не повідомила суд про причину неявки, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на її адресу рекомендоване повідомлення повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

Відповідач ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на його адресу рекомендоване повідомлення повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

Представник третьої особи - Гніздичівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їхнього представника, заперечень щодо вимог позивача не мають.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідачів неповажною та вважає, що у відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України справу можливо слухати у відсутності відповідача (заочний розгляд), оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №2 від 27.04.2021 року, 17.02.1951 року у виконавчому комітеті Облазницькій сільській раді Жидачівського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.11-12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.13).

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання, яка видана Гніздичівською селищною радою №3 від 04.01.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 19.02.1998 року по теперішній час (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області від 11.01.2001 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року (а.с.24).

Згідно довідки виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради №470 від 23.12.2020 року ОСОБА_7 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_7 виконавчий комітет Облазницької сільської ради заповіт не посвідчував. На день смерті з ОСОБА_7 були зареєстровані згідно будинкової книги: дружина - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та син - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Оскільки заповіту ОСОБА_7 не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , окрім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , була також дочка покійного ОСОБА_2 .

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в рівних частинах, після смерті ОСОБА_7 , вступили у володіння спадковим майном, що належало померлому, зокрема право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року, однак юридично спадкові права не оформили, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64531224 від 27.04.2021 року (а.с.16), де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нове Село, Жидачівського району Львівської області помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 04.06.2019 року (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої, увійшло право на 1/3 частину земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, що він фактично успадкував після смерті свого батька, проте не оформив спадкових прав.

Згідно довідки Гніздичівської селищної ради №102 від 11.03.2021 року, ОСОБА_6 постійно був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені ОСОБА_6 у виконкомі ради заповіт не посвідчувався. До дня смерті і на день смерті з ОСОБА_6 була зареєстрована згідно по господарської книги мати - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Оскільки ОСОБА_6 заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була його матір ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала покази про те, що являється сусідкою ОСОБА_1 . ОСОБА_6 кожних вихідних приїздив в село до своєї матері - ОСОБА_5 , а коли він вийшов на пенсію, то постійно проживав разом із своєю матір`ю. Дружина та син ОСОБА_6 не приїжджали в село. Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_1 займалася його похованням та догляда за ОСОБА_5 до її смерті.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала покази про те, що являється сусідкою ОСОБА_1 . ОСОБА_6 після виходу на пенсію постійно проживав із своєю матір`ю - ОСОБА_5 в селі. Після його смерті, ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_5 , займалася її похованням. Дружина та син ОСОБА_6 не проживали у селі.

Крім того, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2023 року по справі №443/2056/21, яке набрало законної сили, позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Гніздичівська селищна рада Стрийського району Львівської області про встановлення факту спільного сумісного проживання із спадкодавцем на час його смерті та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - залишено без задоволення (а.с.27-29).

Вказане рішення суду мотивоване тим, що позивачами не надано достовірних та достатніх доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2023 року по справі №443/1461/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - територіальна громада села Нове Село в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , право власності на 1/3 частину земельної частки (паю) на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.30-34).

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7 прийняли спадщину в рівних частинах, зокрема право на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року, однак юридично спадкові права не оформили.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Таким чином, судом на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була його матір ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не прийняли у жоден із передбачених законом способів, що підтверджується також інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66361083 від 10.09.2021, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданим Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 14.12.2020 року (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на 1/3 частину земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради загальною площею 3.66 умовних кадастрових гектари, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 .

За життя ОСОБА_5 , 25.09.2020 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за № 11 згідно якого остання заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с.22).

Згідно довідки Гніздичівської селищної ради №465 від 18.12.2020 року, ОСОБА_5 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала одна в АДРЕСА_1 . Від імені ОСОБА_5 у виконкомі посвідчено заповіт, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с.21).

ОСОБА_1 у визначений законом термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого нотаріусом заведена спадкова справа №57/2021, що також підтверджується довідкою завідувача Жидачівської ДНК ОСОБА_8 №166/02-14 від 22.04.2021 року (а.с.23).

Як видно із матеріалів спадкової справи №57/2021, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 зверталася тільки позивачка (а.с.1 матеріалів спадкової справи №57/2021).

24.09.2021 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , що складається із житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.144 матеріалів спадкової справи №57/2021), а також земельних ділянок площею 1.8366 га та 1.2784 га призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, які розташовані на території Облазницької сільської ради, Стрийського району Львівської області (а.с.147, 150 матеріалів спадкової справи №57/2021) .

Також, постановою державного нотаріуса Жидачівської ДНК Матусеком В.В. №354/02-31 від 27.10.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Облазницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала чоловікові ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_6 , які спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав, і є спадковим майном (а.с.35).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Одночасно суд бере до уваги те, що встановлення у судовому порядку факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час його смерті є необхідним позивачу для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 , оскільки рішенням суду від 19.06.2023 року у справі №4431461/23 не ставилось питання встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_5 постійно проживала разом із спадкодавцем - ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовна заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265,280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 разом із її сином ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 14 травня 2024 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка