КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024року місто Київ

Справа № 759/7156/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2153/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача Желепи О. В.,

Суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою «Компанія Діловий Центр» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року (ухвалене у складі судді П`ятничук І. В., інформація щодо дати складання повного рішення відсутня)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Діловий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг

ВСТАНОВИВ

У квітні 2023 року ТОВ «Компанія Діловий Центр» звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати житлово-комунальних послугу розмірі 36 193 грн 78 к. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн 00 к.

Вказана заборгованість складається з 31 365 грн 94 к. простроченого зобовязання по відшкодуванню витрат по сплаті комунальних послуг за період з 31 грудня 2019 року по 30 квітня 2023 року та 4 827 грн 84 к. інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано тим, що 07 квітня 2003 р. між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія діловий центр» було укладено договір №207 на виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК.

Відповідно до п.п. 1.1 Власник доручив, а Виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі Власника, в тому числі за адресою Чистяківська, 4 у м. Києві.

Відповідно до зазначеного договору, ТОВ «Компанія діловий центр» набула обсяг прав та обов`язків щодо укладання договорів з підприємствами-постачальниками комунальних послуг, утримання будівлі, технічних споряджень, комунікацій в належному стані, укладення договорів оренди приміщень з підприємствами та фізичними особами з метою отримання прибутку.

Станом на день подачі документів до суду, умови договору залишаються чинними.

На виконання своїх зобов`язань за договором перед власником майна - гуртожитку по АДРЕСА_1 та надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку відповідно до їх споживання у відособлених приміщеннях, які вони займають, ТОВ «Компанія діловий центр» було укладено перелік договорів з постачальниками комунальних послуг, в тому числі:

- Договір № 1710071 від 18.09.2018 р. між ТОВ «Компанія діловий центр» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго»;

- Договір № 1710071 від 01.11.2021 р. між ТОВ «Компанія діловий центр» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго»;

- Договір на послуги водопостачання та водовідведення від 24.04.2002 р. між ТОВ «Компанія діловий центр» та ВАТ «АК «Водоканал»;

- Договір №08-2236 від 04.01.2018 р. між ТОВ «Компанія діловий центр» та КП «Профдезінфекція» виконавчого органу Київради;

- Договір №58 від 01.07.2018 з. між ТОВ «Компанія діловий центр» та ТОВ «Укр-еко- сервіс»;

- Додаткову угоду №1 від 01.05.2019 між ТОВ «Компанія діловий центр» та ДП «КиївГазЕнерджи».

Таким чином, ТОВ «Компанія діловий центр» належним чином забезпечило надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку і виконало свій обсяг зобов`язань.

Відповідач з 1996 року проживає у гуртожитку в кімнаті № НОМЕР_1 , площею 25,89 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Починаючи з грудня 2019 року, відповідач по справі припинила належне виконання зобов`язань по сплаті комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, генеральний директор ТОВ«Компанія Діловий Центр» Щербина А. 07 грудня 2023 року, згідно поштової відмітки, направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ«Компанія Діловий Центр» заборгованість у розмірі 11 845,68 грн та витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 6 674 грн 00 к.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що висновки суду про те, що позивач звернувся з позовом про стягнення орендної плати за договором оренди та комунальних послуг не відповідають дійсності, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Посилається на те, що споживачі послуг зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо фактично користуються ними. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, щоб давали підстави для звільнення від їх оплати, не надала.

Вказує, що суд посилаючись на рішення Господарського суду міста Києва від 28 березня 2019 року, щодо зобов`язання ПрАТ «Атек» передати безоплатно гуртожиток по вул. Чистяківська, 4 у м. Києві до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та на Рішення Київської міської ради № 5907/5948 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку та зовнішніх інженерних мереж ПрАТ «АТЕК» та внесення змін у додаток до рішення Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках м. Києва», не обґрунтовує, яким чином вказані рішення впливають на взаємовідносини споживання комунальних послуг. Гуртожиток не перебував у комунальній власності на момент виникнення заборгованості, не перебував на момент ухвалення рішення і не перебуває на момент звернення з апеляційною скаргою.

Зазначає, що відмова суду в задоволені позову через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований будинок, є безпідставною.

Виходячи з системно-логічного тлумачення правових норм Цивільного та Земельного кодексів України, розмір та конфігурація прибудинкової території багатоквартирного будинку визначається відповідною містобудівною та землевпорядною документацією. Розмір та конфігурація прибудинкової території не може бути меншою земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Таким чином, у разі відсутності містобудівної та землевпорядної документації, про яку наголошує Відповідач, розмір та конфігурація прибудинкової території є рівною земельній ділянці, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, які призначені для задоволення потреб усіх мешканців гуртожитку, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб мешканців.

Вказує, що посилання в судовому рішення на порядок формування тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради не суперечить позиції Позивача та порядку обрахування цих тарифів.

Крім того, звертає увагу суду, що відповідачем частково сплачено заборгованість за житлово-коменальні послуги у вересні 2023 року, таким чином відповідач фактично розуміє порушення нею свого зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

До апеляційної скарги скаржником долучено рахунок повідомлення за житлово-комунальні послуги по АДРЕСА_2 станом на 01.10.2023 року та розрахунок комунальних постуг та сплати по АДРЕСА_2 за період вересень - листопад 2023 року, з яких вбачається, що відповідачем у вересні 2023 року було частково погашено наяву заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Апеляційний суд вважає за можливе долучити вказані докази до матеріалів справи, оскільки вони мають значення для правильного вирішення срави.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції вважав встановленим, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Приватне акціонерне товариство «АТЕК» є власником гуртожитку - будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72 33 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

07 квітня 2003 року між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія діловий центр» було укладено договір №207 на виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі по АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020, було задоволено позов Київської міської ради та зобов`язано ПрАТ «Атек» передати безоплатно гуртожиток по АДРЕСА_1 загальною площею 7 233 кв.м. до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Господарським судом міста Києва 29.08.2022 задоволено заяву Київської міської ради про зміну порядку виконання рішення у справі № 910/17698/18.

15.12.2022 року прийнято Рішення Київської міської ради №5907/5948 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку та зовнішніх інженерних мереж ПрАТ «АТЕК» та внесення змін у додаток до рішення Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках м. Києва».

Згідно розрахунку, здійсненого позивачем, а саме згідно Довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за період з 01.12.2019 року по 01.05.2023 року розмір заборгованості становить 31365,94 грн., а згідно розрахунку суми інфляційних витрат на борги - 4 827 грн. 84 коп.

Як вбачається з публічного доступу, земельна ділянка на якій розташований будинок гуртожитку по АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, і дані стосовно наявності прибудинкової території у будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 , відображені на сайті Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Інформаційно - аналітична система управління житловим фондом м .Києва, в розділі Паспорт, а складова тарифу утримання будинку та прибудинкової території 6,82 грн./м2 в розділі Тариф включає в себе тариф з прибирання прибудинкової території 2,1639 грн./м2 .

Судом встановлено, що вартість та структура вартості послуг компанії, що введена в дію з 01.07.2017 року, була встановлена розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації».

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову виснував, що питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення, проте позивачем не надано до суду зазначених доказів, а сам по собі розрахунок заборгованості не доводить факт отримання відповідачем та надання позивачем комунальних послуг.

Суд вказував, що знаданих позивачем розрахунків не вбачається за можливе встановити з чого саме складається заборгованість, комунальні послуги нараховані за різні види послуг, в тому числі і з утримання будинку та прибудинкової території.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи важає, що ті обставини, які суд вважав встановленими, не відповідають дійсним обставинам справи, а висновки до яких дійшов місцевий суд не відповідають вимогам закону.

Згідно ст.130 ЖК України (в редакції Закону № 1999-VIII від 05 квітня 2017 року) порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом.

Апеляційним судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно Приватне акціонерне товариство «АТЕК» є власником гуртожитку у будинку АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

07 квітня 2003 року між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія діловий центр» укладеного договір №207 про виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі по АДРЕСА_1 .

Порядок надання житлової площі у гуртожитку, проживання, сплата наданих послуг мешканцями гуртожитку регламентується Положенням про гуртожиток Закритого акціонерного товариства «АТЕК» по вул. Чистяківський 4 у м. Києві, укладеного на підставі Примірного положення про гуртожитки затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. №208, погодженого Директором ЗАТ «АТЕК», затвердженого генеральним директором ТОВ «КДЦ» 02.09.2005 року.

Відповідного до пунктів 25, 26 Положення, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальне послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця.

Відповідно до п. 7 «Примірного положення про користування гуртожитками», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20 червня 2018 року, користування жилою площею здійснюється:

у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера;

у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.

Пунктом 11 вказаного Примірного положення встановлено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками встановлено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає:

витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);

інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

З метою належного утримання гуртожитку позивачем було укладено договори з постачальниками комунальних послуг, а саме: 18.09.2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» було укладено договір №1710071; 01.11.2021 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та КП виконавчого орагну Київради «Київтеплоенерго» було укладено договір №08030023; 24.04.2002 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та ВАТ « АК «Водоканал» було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення;04.01.2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та КП «Профдезінфекція» виконавчого органу Київради було укладено договір №08-2236; 01.07.2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та ТОВ «Укр-еко-сервіс» було укладено договір №58 про вивезення твердих побутових відходів; 01.05.2019 року ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та ДП «КиївГазЕнерджи» було укладено додаткову угоду №1 до договору на постачання природного газу.

17.07.2018 позивачем було сформовано Складові тарифу з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою КМ України від 01.06.2011 №869 з урахуванням змін, внесених постановою КМ України від 17.07.2015 №515, яким було визначено перелік послуг: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів, прибирання підвалу, технічних поверхів, покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, каналізації, дератизація, дезінсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, поточний ремонт конструктивних елементів, систем водопостачання, поливання дворів, клумб, газонів, прибирання та вивезення снігу, зимове прибирання, експлуатація номерних знаків на будинках, освітлення місць загального користування, енергопостачання для ліфтів.

Порядок нарахування плати за проживання в гуртожитку передбачено пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками. При цьому, розмір плати за проживання складається із нарахованої компенсації витрат позивача по комунальних послугах, виходячи з показників загально-будинкових лічильників електроенергії, газопостачання, водопостачання, лічильника теплової енергії та кількості мешканців у гуртожитку, згідно із встановленими тарифами, а також фактично понесених витрат позивачем по утриманню будівлі гуртожитку та його прибудинкової території.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Згідно довідки наданої разом з заявою про зібльшення позовних вимог про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) за період з 01.12.2019 по 01.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість відповідача станом на 30.04.2023 року становить 31 365 грн 94 к.

Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) станом на квітень 2023 року заборгованість складає 31 365 грн 94 к., з яких: 7 233 грн 96 к. гаряча вода (норма), 6 148 грн 80 к. електроенергія по лічильнику, 287 грн 97 к. газ по лічильнику, 8 099 грн 66 к. опалення, 1 626 грн 39 к. холодна вода по лічильнику та водовідвід, 662 грн 71 к. гаряча вода (норма), 7 017 грн 84 к. УПБТ, 281 грн 57 к. ТЕ (ФСГ), 07 грн 04 к. відшкодування витрат на розподіл природного газу.

Згідно рохрахунку суми інфляційних витрат на борги за комунальними послугам за адресою: АДРЕСА_2 , інфляційні втрати станом на 30.04.2023 року становлять 4 827грн. 84 к.

Місцевий суд не звернув уваги та не надав належної оцінки наявному в справі розрахунку, з якого вбачається за яку саме житлово-комунальну послугу у відповідача наявна заборгованість і в якому розмірі.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Матеріали справи містять достатньо доказів, на підтвердження факту надання послуг позивачем.

Відповідно до п. 6 Основних умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) № 307 від 09.03.2011 року , якщо споживач або члени його родини тривалий час (більше одного місяця на рік) не проживає (не проживають) в квартирі (житловому приміщенні у гуртожитку), при поданні ним заяви та підтверджуючих документів про відсутність його або інших зареєстрованих в цьому житловому приміщенні мешканців, відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №409/1843, виконавці здійснюють перерахунок плати за невикористані послуги в частині коригування витрат на вивезення і знешкодження твердих побутових відходів, виходячи з кількості тимчасово відсутніх мешканців та терміну не проживання. Перерахунки проводяться з дня виникнення права, а при несвоєчасному поданні необхідних документів - не більше, ніж за один місяць, що передує місяцю, в якому звернувся споживач.

Відповідачем не надано доказів, що вона не проживає у гуртожитку, а також що їй не надаються жимтлово-комунальні послуги.

Посилання відповідача щодо безпідставного нарахування плати за прибирання прибудинкової території та посилання на самостійне здійснення мешканцями будинку вказаних робіт не заслуговують на увагу. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відсутність належної технічної документації на прибудинкову територію не свідчить, що послуги з її прибирання не надавались, та не виплачувалась заробітна плата двірнику.

Посилання на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 (справа №910/17698/18) яким було задоволено позов Київської міської ради та зобов`язано ПрАТ «АТЕК» передати безоплатно гуртожиток по АДРЕСА_1 загальною площею 7 233 кв.м. до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, також не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки у спірний період гуртожиток перебував на експлуатаційному обслуговуванні та утриманні ТОВ «Компанія Діловий Центр».

Суду не були надані докази виконання рішення суду та передачу гуртожитку на обслуговування іншій комунальній організації до квітня2023 року.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, як вказує позивач і на підтвердження таких обставин надає відповідні докази, відповідачем частково погашена заборгованість у вересні 2023 року.

З аналізу долученого до апеляційної скарги розрахунку комунальних послуг та сплати за особовим рахунком НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) по АДРЕСА_2 та долученого до заяви про збільшення позовних вимог розрахунку вбачається, що відповідачем погашена заборгованість за період з грудня 2019 року по 30 квітня 2023 року за всі надані житлово-комунальні послуги, окрім послуг з управляння будинком та прибудинковою територією (УБПТ), заборгованість за якими у спірному періоді складає 7 017 грн 84 к.

Таким чином вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення інфляційних втрат, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 509, 526 ЦК України, правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому на боржників покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а тому на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з боржника суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року (справа № 646/14523/15-ц) зроблено правовий висновок, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Факт сплати відповідачем суми заборгованості після звернення позивача до суду з даним позовом та ухвалення судом оскаржуваного рішення, не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог щодо застосування наслідків прострочення грошового зобов`язання.

Оскільки станом на 30 квітня 2023 року у відповідача була наявна заборгованість, яка частково була погашена лише у вересні 2023 року, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 4 827 грн 84 к., згідно наданого позивачем розрахунку, який відповідачем не спростовано.

Щодо наявної в матеріалах справи заяви відповідача про застосування строку позовної давності, апеляційний суд зазнанає наступне.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався до 30 червня 2023 року.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з 12 березня 2017 року.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за весь заявлений період з грудня 2019 року по 30 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що суд першої інстанції не повно дослідив всі обставини справи, не надав належної оцінки наявним в справі доказам, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позову.

За таких обставин апеляційна скарга підляє задоволенню, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи позивач сплатив судового збору за подачу позову 2 684грн. За подачу апеляційної скарги позивачем було сплачено 4 026грн.

За результатами апеляційного перегляду позовні вимоги позивача задоволені на 7,42%.

З урахуванням розміру заявлених позовних вимог до суду першої інстанції, а також скасування апеляційним судом судового рішення, встановлено, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 497 грн 88 к. (2684+4026=6710х 7,42%).

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255, 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК Українисуд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою «Компанія Діловий Центр» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою «Компанія Діловий Центр» (, адреса: 03062, м. Київ, вул. Чистяквіська, 4) заборгованість у розмірі 11 845 грн 84 к., що складається з 7 017 грн 84 к. боргу за комунальні послуги та 4 827 грн 84 к. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою «Компанія Діловий Центр» (, адреса: 03062, м. Київ, вул. Чистяквіська, 4) витрати по сплаті судового збору у сумі 497 грн 88 к.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 13 травня 2024року.

Суддя-доповідач О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська