Провадження № 2/712/1500/24
Справа № 711/597/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі КАПЛЯ А.С.

з участю адвоката МОГИЛЕЙ С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 23 листопада 2013 року по 07 листопада 2023 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина на даний час проживає разом з ним.

Вказує, що відповідач не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, самоусунулася від питань виховання дитини, тому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі частини її доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 01 березня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 травня 2024 року відповідачем подано до суду зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 06 травня 2024 у прийнятті зустрічного позову відмовлено.

Адвокат позивача Могилей С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та пояснила, що позивач забороняє дитині спілкуватися з матір`ю, тому вона позбавлена можливості приймати участь в належному вихованні та утриманні дитини, окрім цього бажає аби дитина проживала разом з нею, а не з батьком, на даний час рішення про місце проживання дитини відсутнє, а тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши думку адвоката, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що з 23 листопада 2013 року по 07 листопада 2023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина на даний час проживає разом з позивачем.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини.

При цьому, відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та пояснила, що позивач забороняє дитині спілкуватися з матір`ю, тому вона позбавлена можливості приймати участь в належному вихованні та утриманні дитини, окрім цього бажає аби дитина проживала разом з нею, а не з батьком, на даний час рішення про місце проживання дитини відсутнє.

Разом з цим, адвокатом позивача в судовому засіданні надано лист Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 07 березня 2024 року, в якому вказано, що заява ОСОБА_3 від 29 січня 2024 року щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 розглядалася на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради. Під час засідання Комісії мати дитини ОСОБА_4 у телефонному режимі повідомила, що погоджується на те, щоб малолітній син проживав разом з батьком. Тому зазначили, що в даному випадку спір щодо місця проживання дитини відсутній.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).

При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку за вибором позивача, з яким проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працездатна, має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23 січня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.12,13, 200, 206, 259,263-265,268,430 ЦПК України, ст.ст. 105 ч. 3, 110, 112, 180-183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти, на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 січня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 13 травня 2024 року.