Справа № 466/5209/24
Провадження № 2-з/466/72/24
У Х В А Л А

14 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Зими І.Є.

при секретарі Молінській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Львівської міської ради про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в :

13.05.2024р. Львівська міська рада звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі, загальною площею 79,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Свої вимоги мотивує тим, що Львівською міською радою готується позовна заява до ОСОБА_1 , ТзОВ «Барост» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Так, згідно даних у державному реєстрі права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 та ТзОВ «Барост» здійснена державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю загальною площею 79,2 кв.м. , за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Об`єкт знаходиться на земельній ділянці, що перебуває в комунальній власності та станом на момент подання цього позову не передана в користування третім особам.

Львівська міська рада зазначає, що заявник є власником земельної ділянки на якій розташований вказаний об`єкт. А діяльність щодо самовільного встановлення, а також небажання самостійно демонтувати споруду за вказаною адресою порушує передбачене статтею 95 Земельного кодексу України право Львівської міської ради, як власника земельної ділянки , самостійно господарювати на землі, використовуючи у встановленому порядку для власних та територіальної громади потреб корисні властивості землі.

В результаті укладених правочинів щодо спірного майна на АДРЕСА_1 , Львівська міська рада позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою, на якій знаходиться нежитлове приміщення, що перебуває у власності відповідача. З огляду на вказане, міська рада має реальні підстави вважати, що відповідач може розпорядитися спірним об`єктом, що знаходиться на праві власності та відчужити його користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить, або зробить неможливим виконання рішення суду.

Учасники процесу в судове засідання не викликались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема шляхом забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як визначив Пленум ВСУ в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ТзОВ «Барост» на праві власності належить нежитлова будівля загальною площею 79,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, на підставі договору купівлі-продажу № 4521 від 05.07.2023 року, та на підставі протоколу загальних зборів учасників, серія та номер:01, виданий 02.01.2017, видавник: ТзОВ «Барост»; акт приймання - передачі нерухомого майна, виданий 27.02.2017, видавник ТзОВ «Барост» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Земельна ділянка під вказаним об`єктом перебуває в комунальній власності та не передана в користування третім особам.

Згідно ст. 143 Земельного кодексу України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель; конфіскації земельної ділянки; примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві.

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Згідно ст. 375 ЦК України, лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч.1 ст. 376 ЦК України).

Як вбачається із листа управління архітектури та урбаністики від 12.10.2022 року № 4- 2401-9228, вихідні дані на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва) на АДРЕСА_1 не надавались. Також, у єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутня інформація про видачу дозвільних документів на виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 . Між тим, на спірну будівлю, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано право власності.

Як встановлено, на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07.08.2013 у справі № 462/5552/13ц, право власності на об`єкт по АДРЕСА_1 було зареєстровано за ПП «Статок Плюс».

Згідно договору купівлі-продажу №321 від 25.02.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхнова О.В., 25.02.2016р. ПП «Статок плюс» відчужило нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на 3/4 об`єкта площею 79,2 зареєстровано 09.12.2016 року за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1224 від 09.12.2016р., а право власності на 1/4 об`єкта площею 79,2 зареєстровано 09.12.2016 року за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1224 від 09.12.2016р.

20.07.2017р. державним реєстратором Лозинською О.Р. зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 79,2 кв.м. на АДРЕСА_1 за ТзОВ «Барост» на підставі на підставі протоколу загальних зборів учасників, серія та номер:01, виданий 02.01.2017, видавник: ТзОВ «Барост»: акту приймання - передачі нерухомого майна, виданого 27.02.2017, видавник ТзОВ «Барост» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Як вбачається із акту приймання - передачі нерухомого майна, виданого 27.02.2017 ТзОВ «Барост», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з метою формування Статутного капіталу ТзОВ «Барост» учасники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передали, а ТзОВ «Барост» прийняло в якості внеску до статутного капіталу наступне майно: нежитлове приміщення загальною площею 79,2 кв.м. на АДРЕСА_1 , що належить учасникам на підставі договору купівлі-продажу № 1224 від 09.12.2016 року.

Згідно договору купівлі-продажу №4521 від 05.07.2023р. посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І., 09.12.2016 ТзОВ «Барост» відчужило 1/10 частку нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що Постановою Львівського апеляційного суду від 09.04.2024 по справі № 462/5552/13ц апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ПП «Статок плюс» до ОСОБА_6 про визнання права власності відмовлено.

Разом з цим, відсутня інформація про прийняті Львівською міською радою рішення (ухвали) про передачу у власність чи надання в користування фізичними або юридичними особами земельної ділянки для обслуговування об`єктів нерухомого майна (нежитлового приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 . Також відсутня інформація про укладання договорів оренди земельних ділянок для обслуговування зазначеного об`єкта нерухомого майна.

Таким чином вбачається укладення різного роду правочинів щодо спірного майна на АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, власником якої є Львівська міська рада. Небажання самостійно демонтувати споруду за вказаною адресою порушує передбачене статтею 95 Земельного кодексу України право міської ради як власника ділянки самостійно господарювати на землі, використовуючи у встановленому порядку для власних та територіальної громади потреб корисні властивості землі. Також, відбулась уже неодноразова перереєстрація об`єкта по АДРЕСА_1 , а відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу (ч.13 ст. 158 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 76,149-150 ЦПК України, суд,-

постановив:

заяву Львівської міської ради про забезпечення позову задовольнити.

Заборони вчиняти сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі, загальною площею 79,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Виконання даної ухвали доручити державному виконавцеві Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (м. Львів, вул. Котлярська, 6).

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Копії ухвали направити для відому сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити Львівській міській раді, що згідно ч.4 ст. 152, ч. 13 ст. 158 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу.

Стягувач: Львівська міська рада, 79006, м. Львів, пл. Ринок, 1,

Боржник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 РНОКПН НОМЕР_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Барост», 79053, м. Львів, вул. Наукова, 2в/200 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: І. Є. Зима