ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 626/1697/23

провадження № 22-ц/818/2395/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,

відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживача за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року, під головуванням судді Дудченка В.О.,-

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

У жовтні 2023 року жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнутоз ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1182-6198 від 03.04.2023 в розмірі 36400 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 12 000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24400,00 грн. Стягнутоз ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати в розмірі 2147,20грн. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на підставі яких можна зробити висновки про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1057-3748 від 22 лютого 2022 року укладено з порушенням вимог частини 2 статті 11 та п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" не ознайомило та не надало повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору, також не дотримано порядку укладення електронного договору, договір укладений з недодержанням письмової форми.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" просить відмовити в задоволенні апеляційної скарга, а рішення суду залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольнивши первісний позов про стягнення заборгованості, суд першої інстанції вказав, що в порушення умов Договору відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти на виконання кредитного зобов`язання, у зв`язку із чим станом на 13 червня 2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становить 36400 грн, з них 12 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 24400 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відмовивши у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції вказав, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи установлено, що 03 квітня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1182-6198, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А8025.

Згідно з розділом 2 вказаного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію (далі - кредитна лінія) на умовах, визначених цим договором.

Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. пункт 5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту - 03 квітня 2023 року, останній календарний день першого базового періоду - 19 квітня 2023 року, сума кредиту - 12000 грн, нараховані проценти за користування кредитом (пункт 5.3.3 договору) - 5100 грн, разом до сплати - 17100 грн.

Відповідно до пункту 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою, яка становить 3% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).

Згідно п. 10.1 договору, за умови дотримання вимог, передбачених пунктом 10.2, 10.3 цього договору, позичальник користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступними ставками: промо-ставка (вид акційної ставки) становить -% за кожен день користування кредитом протягом перших - (-) календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Якщо в цьому абзаці п. 10.1 договру вказано певний розмір промо-ставки, зазначене означає, що позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості календарних днів першого базового періоду надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою. Якщо в цьому абзаці п. 10.1 договору замість розмірупромо-ставки вказано «-» (зазначено рисочку), зазначене означає, що можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою цим договором не передбачена (не була надана позичальнику). Якщо позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою, з наступного дня після завершення вказаного періоду проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за пільговою процентною ставкою (якщо позичальник згідно п. 10.1 та 10.2 цього договору має можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою), та/або за зниженою процентною ставкою (якщо позичальник згідно п. 10.1 та. 10.3 цього договору має можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою).

Пільгова процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Якщо вказаний в цьому абзаці пункту 10.1 договору розмір пільгової процентної ставки дорівнює 0,01% зазначене означає, що позичальнику протягом першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою. Якщо при цьому позичальнику також надано право протягом певного періоду сплачувати проценти за користування кредитом за промо-ставкою, зазначене означає, що проценти за користування кредитом за пільговою процентною ставкою нараховуються позичальнику з наступного дня після завершення періоду сплати процентів за промо-ставкою. Якщо вказаний в цьому абзаці п. 10.1 договору розмір пільгової процентної ставки дорівнює 2,50%, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою цим договором не передбачена (не була надана позичальнику).

Знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1 договору розмір зниженої процентної ставки дорівнює 0,01%, зазначене означає, що розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру пільгової процентної ставки, тобто можливість сплати процентів за пільговою процентною ставкою фактично надається впродовж усього строку кредитування.

Згідно з пунктом 4.9 договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 834325%.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 120000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 108000 грн (пункт 4.10 договору).

Пунктом 6.5 передбачено, що якщо позичальник несвоєчасно виконує зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом або зобов`язання щодо повернення кредиту, кредитодавець має право ініціювати договірне списання грошових коштів з банківського рахунку, пов`язаного з електронним платіжним засобом, реквізити якого були надані позичальником при укладенні даного договору, у розмірі, що не перевищує фактичної суми заборгованості позичальника перед кредитором за даним договором. Списання грошових коштів здійснюється відповідно до порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у вигляді графіка платежів із визначеною кількістю платежів, їх розміром та періодичністю сплати, що вказаний у даному договорі (додаток 3). У разі здійснення договірного списання грошових коштів з банківського рахунку, пов`язаного з електронним платіжним засобом, реквізити якого були надані позичальником при укладенні даного договору, кредитодавець повідомляє позичальника про факт такого списання у спосіб надсилання повідомлень позичальнику за цим договором, який узгоджений сторонами у цьому договорі.

Пунктами 8.2 та 8.3 договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2% від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.

У разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником на підставі цього пункту договору, не може перевищувати половини кредиту (50% суми кредиту), одержаного позичальником за цим договором.

Згідно п. 8.4 договору позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця процентів від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення в силу положень статті 625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним договором, які виникли у зв`язку з порушенням виконання зобов`язання за цим договором під час дії карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями) та/або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину). Крім того, у період дії в Україні воєнного стан, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Підписанням даного договору, ОСОБА_1 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Кінцевою датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів визначено 27 січня 2024 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту за розрахунковий період - 120000 грн, з них: 12000 - сума кредиту за договором, 108000 грн - проценти за користування кредитом.

Відповідно до довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо видачі кредиту, ОСОБА_1 було надано грошові кошти в сумі 12000 грн (а. с. 25).

Відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить розрахунок заборгованості, внаслідок чого станом на 13 червня 2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становить 36400 грн, з них 12 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 24400 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а. с. 26-27).

Відповідно до даних з довідки ТОВ " УКР КРЕДИТ ФІНАНС " від 04 березня 2023 року, вбачається про успішність транзакції щодо перерахування 03 квітня 2023 року о 12 000,00 гривень на картку № НОМЕР_1 за кредитним договором №1182-6198 (а.с. 25).

Як на підставу позовних вимог Товариство посилалось на те, що 03 квітня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1182-6198. Для підписання цього договору та підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А8025. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 12 000 грн, строк кредитування - 300 днів; заявлений строк* - 17 днів; знижена процентна ставка - 2,50% в день; стандартна процентна ставка - 3,00% в день. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, зокрема, отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання грошових коштів. Крім того, усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснивчасткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1182-6198 від 03 квітня 2023 року і таким чином вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, що створив для нього цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Станом на 13 червня 2023 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становить 36400 грн, з них 12 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 24400 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить стягнути з нього вказану суму боргу.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що Вимоги позивача за первісним позовом ґрунтуються на умовах договору про відкриття кредитної лінії №1182-6198 від 03 квітня 2023 року, укладеного між сторонами цього цивільного спору. Пункти 4.6, 10.1 вказаного договору щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % (знижена ставка) та 3% (стандартна ставка) на день, пункту 5.3.3 нарахованої суми процентів за користування кредитом в розмірі 5100 грн; пункт 8.3 щодо нарахування штрафу у розмірі 10% від суми кредиту є очевидно несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки, встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) та інші дискримінаційні для споживача умови.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Так, з матеріалів справ вбачається, що Договір про відкриття кредитної лінії №1182-6198 від 03 квітня 2023 року містить електронний підпис відповідача із одноразовим ідентифікатором А8025, який надано позичальнику для підписання договору та підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.

Крім цього, у вищевказаному договорі наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, періодичність внесків, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту.

Суд першої інстанції правильно вказав на те, що умови Договору про відкриття кредитної лінії №1182-6198 від 03 квітня 2023 року є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.

Доводів на спростування розміру заборгованості апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині невідповідності закону пунктів 4.6, 8.2 договору на підставі частини 2 статті 11, статтей 18-19 Закону України "Про захист прав споживачів" та статей 203, 215, 230 ЦК України, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 202 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини, тобто дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті, проте він не є вичерпним.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів"); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону); встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (пункт 5 частини третьої статті 18 Закону); установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору (пункт 10 частини третьої статті 18 Закону); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункти 11, 13 частини третьої статті 18 Закону).

Згідно частини 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (стаття 1056-1 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою, яка становить 3% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).

Згідно п. 10.1 договору, за умови дотримання вимог, передбачених пунктом 10.2, 10.3 цього договору, позичальник користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступними ставками: промо-ставка (вид акційної ставки) становить -% за кожен день користування кредитом протягом перших - (-) календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Якщо в цьому абзаці п. 10.1 договру вказано певний розмір промо-ставки, зазначене означає, що позичальнику протягом вказаної у цьому абзаці кількості календарних днів першого базового періоду надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою. Якщо в цьому абзаці п. 10.1 договору замість розмірупромо-ставки вказано «-» (зазначено рисочку), зазначене означає, що можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою цим договором не передбачена (не була надана позичальнику). Якщо позичальнику протягом певного періоду була надана можливість сплати процентів за користування кредитом за промо-ставкою, з наступного дня після завершення вказаного періоду проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за пільговою процентною ставкою (якщо позичальник згідно п. 10.1 та 10.2 цього договору має можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою), та/або за зниженою процентною ставкою (якщо позичальник згідно п. 10.1 та. 10.3 цього договору має можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою).

Пільгова процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Якщо вказаний в цьому абзаці пункту 10.1 договору розмір пільгової процентної ставки дорівнює 0,01% зазначене означає, що позичальнику протягом першого Базового періоду надана можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою. Якщо при цьому позичальнику також надано право протягом певного періоду сплачувати проценти за користування кредитом за промо-ставкою, зазначене означає, що проценти за користування кредитом за пільговою процентною ставкою нараховуються позичальнику з наступного дня після завершення періоду сплати процентів за промо-ставкою. Якщо вказаний в цьому абзаці п. 10.1 договору розмір пільгової процентної ставки дорівнює 2,50%, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою цим договором не передбачена (не була надана позичальнику).

Знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1 договору розмір зниженої процентної ставки дорівнює 0,01%, зазначене означає, що розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру пільгової процентної ставки, тобто можливість сплати процентів за пільговою процентною ставкою фактично надається впродовж усього строку кредитування.

Аналіз викладених пунктів договору дозволяє зробити висновок, що пунктом 4.6 сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Твердження ОСОБА_1 у зустрічному позові, що процентна ставка суперечить статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України і вони у цьому випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань.

Відповідно до пункту 8.2. договору у разі несвоєчасного повернення отриманого Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 (два) проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Умова договору, обумовлена пунктом 8.2. не суперечить вимогам закону та узгоджується із положеннями статті 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбаченихст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

О.Ю. Тичкова