ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м.Суми

Справа №592/18654/23

Номер провадження 22-ц/816/802/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року, в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

06 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з позовом про скасування арешту майна.

Свої вимоги мотивували тим, що вони є спадкоємцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не змогли отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із наявністю чинного запису про арешт нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, наданої Зарічним відділом державної виконавчої служби у м.Суми, виконавче провадження № 17746656 було відкрито згідно виконавчого листа № 2-2961 від 31.12.2009 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми щодо стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» заборгованості за договором позики в розмірі 22101,45 грн., а також судових витрат в сумі 471,01 грн. В той же час, відповідно до матеріалів судової справи № 2-2961/09, зокрема позовної заяви, договору позики, паспорту ОСОБА_3 , відповідачем у справі був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживав по АДРЕСА_2 . Натомість, спадкодавець, на нерухоме майно якого було накладено арешт - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є іншою особою, ніж відповідач у справі № 2-2961/09 і боржник згідно виконавчого листа № 2-2961 від 31.12.2009 року виданого Зарічним районним судом м. Суми.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером №9696653 реєстратором Сумська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2010 у виконавчому провадженні № 17746656, виданої Зарічним ВДВС СМУЮ, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування арешту майна - задоволено.

Знято арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером №9696653 реєстратором Сумська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2010 у виконавчому провадженні № 17746656, виданої Зарічним ВДВС СМУЮ.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках понесені судові витрати із сплати судового збору у суму 1073 грн 60 коп. та правову допомогу у сумі 11250 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення на користь позивачів витрат по сплаті судового збору та правової допомоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є прибутковою організацією, не має на меті отримання доходу, не має власних рахунків, тому неправильними є висновки суду про стягнення з нього судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвокат Турченко С.П. вказує на безпідставність доводів скарги, вважає рішення законним, обгрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника виконавчої служби Ляшенко Л.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. ч. 1 та 3 ст.13 ЦПК України).

Відповідачем у справі може бути фізична або юридична особа, а також держава (ч. 2 ст.48 ЦПК України), до якої звернуті матеріально-правові вимоги позивача і яка, за твердженням позивача, є або порушником його прав, або необґрунтовано, на думку позивача, оспорює його права, і на якого внаслідок цього може бути покладено обов`язки судовим рішенням.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (п.41); від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (п.49); від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (п.50); від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (п.п.37,54); від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (п.31.4); від 11 вересня 2019 року у справі № 203/3682/17).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений на підставі постанови Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.04.2010 у виконавчому провадженні № 17746656, виданої Зарічним ВДВС СМУЮ.

Судом першої інстанції було встановлено, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 17746656 згідно виконавчого листа № 2-2961 від 31.12.2009 року виданого Зарічним районним судом м. Суми щодо стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» заборгованість за договором позики в розмірі 22101, 45 грн., а також судові витрати в сумі 471,01 грн., а разом 22572, 476 грн».

На підставі постанови Зарічного ВДВС СМУЮ було накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що боржник у виконавчому провадженні №17746656 та особа, на майно якої накладено арешт, є різними. У зв`язку з цим, державний виконавець наклав арешт на майно особи, яка не є боржником у справі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що до участі у справі не залучений стягувач у виконавчому провадженні - кредитна спілка «Сумська кредитна спілка», права якого порушуються оскаржуваним рішенням, оскільки він розраховує на погашення боргу за рахунок майна, на яке було накладено арешт.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи до уваги, що позивачем пред`явлено позов не до всіх відповідачів, а суд першої інстанції при вирішенні спору не залучив до участі у справі всіх відповідачів, що позбавляє апеляційний суд можливості встановити всі фактичні обставини справи, у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389 ЦПК України,, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року скасувати та прийняти постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту майна.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов