КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 379/1091/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7070/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Губара Антона Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року у складі судді Шабрацького Г.О.,

у цивільній справі за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Таращанської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки із незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Таращанської міської ради звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :05:004:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Северинівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на користь Таращанської міської ради. Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Позов обґрунтовано тим, що прокуратурою під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002719 від 05 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, встановлено порушення вимог земельного законодавства під час передачі у власність земельної ділянки, розташованої на території с. Северинівка Таращанського району Київської області. Так, рішенням сесії Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області а №394-47VII від 13 квітня 2020 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області.

У проекті землеустрою спірної земельної ділянки, розробленому ПП «АЛ-МАЗ», наявна заява ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради від 09 липня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Однак, відповідна заява не містить відміток про реєстрацію у Северинівській сільській раді та відповідно до інформації наданою Таращанською міською радою, зазначена заява до Северинівської сільської ради не надходила.

В той же час, рішенням сесії Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області за № 439/1-48-VII від 14 серпня 2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо ведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області громадянці ОСОБА_1 . Крім цього зазначеним рішенням передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку в селі Северинівка розміром 1,8263 га для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер :05:004:0045. Передача вказаної ділянки площею 1,8263 га з кадастровим номером :05:004:0045 у приватну власність ОСОБА_1 відбулася з порушенням земельного кодексу України.

Під час ознайомлення зі змістом протоколів встановлено,що на пленарних засіданнях сесії вказаного органу місцевого самоврядування питання, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянці ОСОБА_1 , щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 18263 га, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 , не розглядалися та рішення за результатами розгляду таких питань не приймалися.

Водночас до Таращанського районного суду Київської області 16 червня 2022 року скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 05 листопада 2021 року до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_2 ( в період часу з 06 листопада 2015 року по 24 листопада 2020 року) займав посаду сільського голови Северинівської сільської ради у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, за фактом складання ОСОБА_3 завідома підроблених документів: рішення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області №394-47-VII від 13 квітня 2020 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, та за № 439/1-48- VII від 14 серпня 2020 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо ведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області громадянці ОСОБА_1 , які власноруч підписав та завірив відтиском гербової печатки Северинівської сільської ради., яким надав документа статусу офіційних.

Відтак, вважає, що реєстрація вищевказаної земельної ділянки, проведена з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню, а земельна ділянка підлягає витребуванню в комунальну власність.

Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року позовну заяву заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Таращанської міської ради - задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Губар А.Л. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить скасувати його та прийняти нову постанову, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 про розгляд справи у суді не знала, судових викликів не отримувала, у зв`язку з тим, що виїхала за межі території України 03 квітня 2022 року про що відповідно прикордонною службою проставлено відмітку у закордонному паспорті громадянина України НОМЕР_1 .

Вказує, що на день подачі позовної заяви до місця своєї реєстрації не поверталася, проживає у Іспанії. Необхідною умовою для заочного провадження с неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його та представника фактична відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті.

Вважає, що ухвалення оскаржуваного заочного рішення мало місце з недотриманням умов, передбачених статтею 280 ЦПК України.

Крім того зазначає, що посилання прокурора в позові як на доказ, направлення до Таращанського районного суду Київської області обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 , який у період з 06 листопада 2015 року по 24 листопада 2020 року перебував на посаді голови Северинівської сільської ради, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України, с передчасним. Станом на 17 жовтня 2022 року обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 відсутній, а тому наявність кримінального провадження щодо колишнього голови сільської ради не може слугувати як засіб доказування в даній цивільній справі.

Вважає, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту. Належним та ефективним способом захисту прав власності на спірну земельну ділянку є подання прокурором негаторного позову про повернення земельної ділянки, який може бути пред`явленим упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Аналогічний висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року по справі №469/1044/17 (провадження №14-317цс19).

Посилається на те, що колективні сільськогосподарські підприємства, які мають належним чином оформлений державний акт на право колективної власності на землю, повинні визнаватися власниками (суб`єктами права приватної власності) на відповідні земельні ділянки, що не були передані у приватну власність (не були розпайовані) фізичним особам-членам відповідних колективних сільськогосподарських підприємств.

Крім того посилається на те, що прокурор не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставини щодо припинення КСП «Україна», за рахунок земель якого сформовано спірну земельну ділянку, без правонаступників. Відтак, прокурор неправильно застосував норми матеріального права, а саме, пункт 21 розділу X Перехідні положення ЗК України, в редакції Закону України №2498-VI1I від 10 липня 2018 pоку, дійшовши помилкового висновку про наявність права власності територіальної громади на спірну земельну ділянку.

Зазначає, що прокурор залишає поза увагою відсутність державної реєстрації права власності громади на земельну ділянку, яка є обов`язковою в силу вимог ст. 126 ЗК України.

Вказує, що прокурор не надав суду жодного доказу того, що Таращанська селищна рада є власником спірної земельної ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Таращанської міської ради, просить заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні представник Київської обласної прокуратури Недвига Н.О. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник Таращанської міської ради, відповідачка та її представник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надіслали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с. 86-89, 97-102 т.2), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе завершити розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади Таращанської міської ради не з її волі, оскільки рішення Северинівської сільської ради № 394-47-VII від 13.04.2020, яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку, є незаконним, у зв`язку з чим належним захистом прав територіальної громади є витребування земельної ділянки від її незаконного набувача, яким є ОСОБА_1 .

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ст. 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статтею 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

З долучених до справи матеріалів проекту землеустрою видно, що 09 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Северинівської сільської ради із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га. (а.с. 47 т.1).

Як свідчать матеріали справи, на підставі наданого ОСОБА_1 ПП "АЛ-МАЗ" рішення Северинівської сільської ради № 394-47-VII від 13 липня 2020 року про надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 гана території Северинівської сільської ради, Таращанського району Київської області, 17 липня 2020 року таку документацію приватним підприємством було виготовлено (а.с. 42-46,48 т.1)

14 серпня 2020 року рішенням сесії Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області затверджено проект землеустрою щодо ведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області громадянці ОСОБА_1 та передано у власність останньої земельну ділянку в селі Северинівка розміром 1,8263 га для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер :05:004:0045 (а.с. 36 т.1).

Установлено, що на підставі наданого відповідачкою рішення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області № 439/1-48-VII від 14 серпня 2020 року яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0045 для ведення особистого селянського господарства розміром 1,8263 га на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, за реєстраційним номером 244, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за відповідачкою зареєстровано право власності на указану земельну ділянку (а.с. 90 - 91 т.1).

Між тим, відповідно до інформації, яка міститься у матеріалах справи, заяв ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, орієнтованою площею 2 га, розташованої на території Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та про відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0045 в селі Северинівка Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області розміром 1,8263 га для ведення особистого селянського господарства в архівних документах Северинівської сільської ради- відсутні (а.с. 95 т.1).

Згідно долучених до справи протоколів пленарних засідань сесій Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 2га, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , площею 1,8263га, не розглядалися та рішення за результатами розгляду таких питань не приймалося. Під порядковими номерами 494 протоколу № 47 пленарного засідання сесії сільської ради від 13 липня 2020 року та № 439 протоколу №48 пленарного засідання сесії від 14 серпня 2020 року містяться інші рішення, прийняті органом місцевого самоврядування. А рішення № 439/1-48 від 14 серпня 2020 року на пленарному засіданні взагалі не приймалося (а.с.17-34 т.1).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року у кримінальній справі № 379/1048/21 визнано доведеним, що ОСОБА_3 , обіймаючи в період з 06.11.2015 року по 24.11.2020 року посаду сільського голови Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, діючи з прямим умислом, вчинив службове підроблення в тому числі й в інтересах ОСОБА_1 , а саме: складання та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянці ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області на пленарних засіданнях сесії вказаного органу місцевого самоврядування не розглядалося та рішення за результатами розгляду такого питання сесією не приймалося, діючи умисно, з метою неправомірної передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, перебуваючи в приміщенні Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1 , 04.10.2019 склав, підписав, завірив відтиском гербової печатки Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та видав ОСОБА_4 завідомо неправдивий офіційний документ - рішення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області № 394-47-VIІ від 13.07.2020 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним умислом на неправомірну передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду сільського голови Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, достовірно знаючи, що питання про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 площею 1,8263 га для ведення особистого селянського господарства на пленарних засіданнях вказаного органу місцевого самоврядування не розглядалося та рішення за результатами розгляду такого питання сесією не приймалося, перебуваючи в приміщенні Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1 , 04.10.2019 склав, підписав, завірив відтиском гербової печатки Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та видав ОСОБА_1 завідомо неправдивий офіційний документ - рішення Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області № 439/1-48-VII від 14.08.2020 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 ".

Згідно ухвали суду, в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України визнав повністю та заявив клопотання про закриття кримінальних проваджень № 0000160 та 0002719 за обвинуваченням за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Установлено, що ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року клопотання ОСОБА_3 задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження закрито (а. с. 103-105 т.2).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади Таращанської міської ради не з її волі, рішення Северинівської сільської ради № 394-47-VIІ від 13.07.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та рішення Северинівської сільської ради №439/1-48-У11 від 14 серпня 2020 року яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8263 га - кадастровий номер :05:004:0045, для ведення особистого селянського господарства, є незаконними, підробленими внаслідок злочинних дій на той час голови Северинівської сільської ради ОСОБА_3 .

Тому суд першої інстанції ухвалюючи рішення обґрунтовано вважав, що ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку, яка незаконно вибула з комунальної власності поза волею власника, внаслідок незаконних дій сільського голови територіальної громади Таращанської міської ради не з її волі, рішення Северинівської та вчинення ним кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо припинення КСП "Україна", за рахунок земель якого сформовано спірну земельну ділянку, без правонаступників, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Таращанської міської ради Київської області від 11.12.2020 № 49-01-VII, вирішено почати процедуру реорганізації Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області шляхом приєднання до Таращанської міської ради Київської області (а.с. 38-40 т. 1).

Відповідно до п. 21 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

У матеріалах справи відсутні докази перебування спірної земельної ділянки у приватній власності за наслідками припинення КСП «Україна».

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що звертаючись з позовом заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури, в інтересах Таращанської міської ради правомірно керувався п. 21 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України та обґрунтовано вважав, що Северинівська сільська рада отримала у володіння оскаржувану земельну ділянку, якою незаконно розпорядився сільський голова, а тому її правонаступник - Таращанська міська рада є належним позивачем у справі.

Отже, матеріалами справи доведено, що спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності територіальної громади поза волею власника, злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 154 Земельного кодексу України регулює, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей визначено у ст. 158 Земельного кодексу України.

Поряд з цим, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 до комунальної власності з застосуванням правового механізму, визначеного положеннями ст.ст. 387, 388 ЦК України. Власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння, здобутого злочинним шляхом.

Враховуючи конкретні обставини справи, які відмінні від обставин, установлених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц та у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність застосування по даній справі указаних висновків Верховного суду.

Відхиляє апеляційний суд й доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуальних прав відповідачки.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції здійснював виклик відповідачки у судове засідання за місцем її реєстрації - АДРЕСА_2 , проте судові повістки поверталися без вручення з відміткою: за відсутності одержувача (а.с. 137,144 т.1).

Відповідно до пояснень представника відповідачки, остання за місцем реєстрації не проживала, остільки з у лютому 2022 року до початку повномасштабного вторгнення рф виїхала за межі України й проживає в Іспанії.

Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Убачається, що у зв`язку з не отриманням відповідачкою поштових відправлень судом було здійснено її виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 119, 136, 143 т.1).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно здійснив виклик відповідачки в судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, що у повній мірі узгоджується з положеннями ст. 128 ЦПК України та спростовує доводи апеляційної скарги про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідачки з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Губара Антона Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: