Справа № 510/1352/24
Провадження № 2/510/1198/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Міхайліченко В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія державного акту серії ЯБ №908180 від 03.05.2006р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 3,42 га із кадастровим номером :01:005:0454, розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія витягу від 05.12.2013р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку; копія інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16.06.2024р.; копія довідки старости Долинського старостинського округу від 16.04.2024р. про склад сім`ї ОСОБА_4 на день її смерті; копії письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 17.06.2024р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2024р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 із ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 із ОСОБА_2 ; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 15.10.2024р. (спадкова справа не відкривалась); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.10.2024р. (спадкова справа не відкривалась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

За життя ОСОБА_4 на праві власності належало наступне майно:

земельна ділянка площею 3,42 га із кадастровим номером :01:005:0454, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ЯБ №908180 від 03.05.2006р. на право власності на земельну ділянку.

За життя ОСОБА_4 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були її діти - сторони у справі, чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у зв`язку із тим, що в нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

Останні роки перед смертю матері позивач мешкав разом із нею, доглядав за ОСОБА_4 , як син. Відповідачі у справі будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мали, на спадщину не претендують, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що 19.06.2024р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати такі документи позивач не може, оскільки за життя його матір втратила оригінали цих документів.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті матері позивача це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну ділянку, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_4 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі її не прийняли та на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Згідно довідки старости Долинського старостинського округу від 16.04.2024р. про склад сім`ї ОСОБА_4 , вона на день її смерті була зареєстрована за адресою свого мешкання одна. Проте, як стверджує позивач, він мешкав спільно із матір`ю, оскільки доглядав за нею до її смерті. Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, також свідчили про те, що син ОСОБА_4 ОСОБА_1 мешкав із матір`ю у батьківському будинку, доглядав за нею, вів спільно із нею господарство.

Як зазначив позивач, після смерті матері у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних та інших документів на землю, розпорядження щодо цільового використовування земельної ділянки).

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1226, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- земельну ділянку площею 3,4199 га із кадастровим номером :01:005:0454, розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , ділянки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ЯБ №908180 від 03.05.2006р. на право власності на земельну ділянку,

що належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК