Справа № 504/1272/24
Номер провадження 2/504/1690/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., попередньо розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Доброславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (67500, Одеська область, Одеський район, смт. Доброслав, вул. Центральна, 33, ) про внесення змін до актових записів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просить виключити з актового запису №44 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого 15.03.2024 року Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису № 44 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого 15.03.2024 року Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), замінивши прізвище дитини « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а по батькові « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », в графу «батько» внести запис « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що біологічним батьком дитини позивача є відповідач ОСОБА_2 , який визнає своє батьківство, однак, на підставі ч.2 ст. 122 СК України батьком дитини був записаний ОСОБА_3 , оскільки на момент зачаття дитини позивач перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме в позовній заяві відсутні відомості щодо:

-попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

Крім того, відповідно до п.п. 4, 5 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати батьківство відносно свого сина за ОСОБА_2 , якого залучає до участі в справі у якості відповідача, і який, як вбачається зі змісту позовної заяви, визнає своє батьківство щодо дитини позивача. При цьому, позивач просить виключи відомості з актового запису про народження її сина про батька дитини - відповідача ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно ч. 2 ст. 138 СК України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006).

Основне завдання законодавця в цих правовідносинах - забезпечити дитині наявність батька. Тобто, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Така заява подається до суду особою, яка вважає себе батьком дитини, і суд зобов`язаний перевірити дійсні мотиви подачі такої заяви та встановити батьківство такої особи на підставі належних і допустимих доказів.

Отже, позивачем заявлені неконкретні позовні вимоги, а також обрано неналежний спосіб захисту, оскільки, позов про визнання батьківства має право пред`явити лише чоловік, який вважає себе батьком дитини, а виключити відомості з актового запису про народження дитини за вимогою матері можливо лише за наявності заяви від чоловіка, який вважає себе батьком такої дитини.

Таким чином, зміст позовних вимог позивача зводиться до того, що відповідач ОСОБА_2 , який вважає себе батьком дитини позивача має заявити про це самостійно, вступивши у дану справу у якості позивача, або позивач ОСОБА_1 , як матір дитини, може заявляти вимогу лише про виключення запису про її колишнього чоловіка - ОСОБА_3 , як батька дитини з актового запису про народження дитини, за наявності заяви ОСОБА_2 , який вважає себе батьком такої дитини.

Слід зазначити, що ОСОБА_3 , місцем реєстрації якого зазначено: АДРЕСА_3 , та який записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є належним відповідачем у цій справі, тому положення ч. 15 ст. 28 ЦПК України щодо можливості подання позову до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, не можуть бути застосовані.

Крім того, позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як члена багатодітної сім`ї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили, що вона за майновим станом не має можливості сплати судовий збір, а сам по собі факт члена багатодітної сім`ї не є передбаченою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 1211,20 коп.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач не сплатив судовий збір.

Оскільки, позовна заява містить вимогу немайнового характеру, необхідно сплатити судовий збір - 1211,20 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт Доброслав/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015684

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі і фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Зазначена правова позиція також збігається з висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації № В (81) 7 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, ухваленій 14 травня 1981 року: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання позивачем ухвали.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 містить ряд недоліків, без усунення яких справа не може бути призначена до розгляду, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків, шляхом подання позовної заяви у новій редакції, визначившись при цьому з процесуальним статусом учасників справи, змістом позовних вимог та способом захисту своїх прав та інтересів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Доброславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (67500, Одеська область, Одеський район, смт. Доброслав, вул. Центральна, 33, ) про внесення змін до актових записів - залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання заявником ухвали.

Копію ухвали направити заявнику та роз`яснити, що в установлений судом строк необхідно усунути виявлені суддею недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Барвенко В. К.