Справа № 139/46/24
Провадження № 2/139/23/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

29 лютого 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

06 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2909523. За умовами такого Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, і яка зазначена в п. 2.1. Кредитного договору; порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі, в тому числі й на умовах Правил надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті.

19 липня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) TOB "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в сумі 47116 гривнень 99 копійок, з яких: 9999,99 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37117 гривень - сума заборгованості за відсотками.

З моменту передачі права грошової вимоги за вказаним Кредитним договором до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", відповідач заборгованість не погашав.

24 січня 2024 року представник позивач Грибанов Д.В. звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованость за Кредитним договором № 2909523 в розмірі 47116 гривень 99 копійок.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 419052 від 24 січня 2024 року зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Ухвалою від 24 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 41). Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

24 січня 2024 року відповідачу направлено копію ухвали та копію позовної заяви з додатками (а.с.42). Поштове повідомлення повернулась до суду без вручення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 45-46). Однак, вище вказану копію ухвали доставлено до електронного кабінету відповідача (зворот а.с. 44).

Ухвалою від 31 січня 2024 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань Мурованокуриловецького районного суду на 13-ту годину 29 лютого 2024 року. Копію даної ухвали та судову повістку доставлено до електронного кабінету відповідача (а.с. 51, 55). Крім того, 31 січня 2024 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик ОСОБА_1 до суду (а.с. 49). На заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 01 лютого 2024 року (а.с. 53), на електронну адресу відповідача направлено відскановані матеріали позовної заяви з додатками (а.с. 54).

Відзив на позовну заяву відповідач не подав, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причину неявки.

В той же час безпосередньо в день судового засідання 29 лютого 2024 року відповідач через систему «Електронний суд» подав клопотання про зобов`язання позивача обґрунтувати позовні вимоги (а.с. 57). Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року (а.с. 58) відповідачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

У позовній заяві представник позивача просив про розгляд справи за відсутності позивача і не заперечив проти ухвалення заочного рішення (п. 4 позовної вимоги).

Враховуючи, що наразі наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи право позивача, передбачене ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника позивача з ухваленням заочного рішення.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06 лютого 2022 року за № 2909523 уклав Кредитний договір про надання коштів із Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна". Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1. Кредитного договору); сума кредиту - 10000 гривень (п. 1.2.); строк кредиту 360 днів (п.1.3.); тип процентної ставки - фіксована і вона детально описана у п. 1.4. Договору; порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в розділах 3, 4, 5, 6 підписаного сторонами Кредитного договору; ОСОБА_1 підтвердив, що йому в чіткій та зрозумілій формі надані інформація, вказана у ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також, що він ознайомлений з умовами Правил надання коштів у позику, які розміщені на веб-сайті (п. 9.9. Договору).

Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

За приписами Цивільного кодексу України будь-який вид договору може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У п.п. 5 і 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Договір про надання кредиту ОСОБА_1 підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання вказаного договору. Відповідач будь-яких заперечень щодо такого факту суду не надав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

19 липня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 19072023 (а.с. 17-19),відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 20, 21).

Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід від ТОВ «Лінеура Україна» до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року між Фактором та Клієнтом підписано 19 липня 2023 року (а.с. 20).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року (а.с. 21) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, в тому числі, і за Договором від 06 лютого 2022 року за № 2909523, боржником за яким являється ОСОБА_1 . На момент набуття позивачем права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 2909523, загальнасума заборгованості боржника перед кредитором становила 47116 гривень 99 копійок, з яких: 9999 гривень 99 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 37117 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт (у даній справі - ТОВ «Лінеура Україна») відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до інформації, що міститься в Реєстрі боржників до Договору факторингу № 19072023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 21), станом на 19 липня 2023 року ОСОБА_1 мав заборгованість перед своїм кредитором ТОВ «Лінеура Україна» за тілом кредиту у сумі 9999 гривень 99 копійок, а за процентами - 37117 гривень.

Відповідач таких доводів сторони позивача не спростував.

В той же час, процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З моменту отримання права вимоги до відповідача фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював будь-яких нарахувань на заборгованість ОСОБА_1 (а.с. 22).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ч. 1 ст. 1082 ЦК України). Однак, якщо боржник не отримав такого повідомлення, він не позбавлений можливості та обов`язку погашення заборгованості перед первісним кредитором - ТОВ «Лінеура Україна».

Відповідач не надав суду доказів про погашення заборгованості за кредитним договором № 2909523 від 06.02.2022 ні первісному кредитору - ТОВ «Лінеура Україна», ні його правонаступнику за грошовою вимогою - ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно та належним чином, та з урахуванням переходу права вимоги про повернення боргу за кредитним договором на підставі договору факторингу до позивача, то суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність захисту порушеного права ТОВ «ФК «ЄАПБ» та стягнення з відповідача на користь позивача розміру заборгованості за кредитним договором № 2909523 від 06.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з цим позовом сплатив 3028 гривень судового збору (а.с. 4), його вимога задоволена в повному об`ємі, а тому судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають компенсації з відповідача у повному розмірі.

Про наявність інших судових витрат суду доказів не надано.

Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, кредитним договором від 06 лютого 2022 року за № 2909523, ст.ст. 6, 11, 509, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-612, 626-629, 638, 639, 641, 644, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, будинок № 30, (реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за Кредитним договором № 2909523 від 06 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 на загальну суму 47116 (сорок сім тисяч сто шістнадцять) гривень 99 копійок, а також судові витрати в сумі 3028 гривень, а всього 50144 (п`ятдест тисяч сто сорок чотири) гривні 99 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: _________________