Єдиний унікальний номер судової справи: 486/404/24
Провадження № 22-ц/812/1656/24 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Миколаїв справа № 486/404/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 вересня 2024 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Далматовою Г.А., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ, 10 ЮЖНОУКРАЇНСЬК» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 в розмірі 6291,50 гривень та судового збору,

встановив:

У березні 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ, 10 ЮЖНОУКРАЇНСЬК» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання багатоквартирного будинку.

15 березня 2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано судовий наказ, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ, 10 ЮЖНОУКРАЇНСЬК» заборгованість за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення розмірі 6291, 50 грн та судовий збір у розмірі 268, 40 грн.

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про скасування судового наказу.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 вересня 2024 року повернуто заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , вказуючи на порушення його прав, подав апеляційну скаргу, в якій просив розглянути клопотання про оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення без розгляду його заяви, скасувати судовий наказ і повернути йому незаконно вилучені кошти в сумі 7 485 грн 89 коп.

Вказував, що суд необґрунтовано відмовив у прийнятті доказів, неправильно їх дослідив і оцінив.

У відзиві на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ, 10 ЮЖНОУКРАЇНСЬК», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

За правилом пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не відповідає вимогам статті 170 ЦПК України, а саме не зазначено повне найменування заявника, його місцезнаходження, а також ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника, до заяви долучені копії документів, які належним чином не засвідчені, боржником частково зазначено про необґрунтованість вимог стягувача, однак не наведено обґрунтувань цієї необґрунтованості.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин другої, третьої статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Відповідно до частини четвертої статті 170 ЦПК України заява підписується боржником або його представником.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з частини шостої статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 березня 2024 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано судовий наказ, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ, 10 ЮЖНОУКРАЇНСЬК» заборгованість за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення у розмірі 6291, 50 грн та судовий збір у розмірі 268, 40 грн.

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 просив скасувати судовий наказ №486/404/24, виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області.

В заяві ОСОБА_1 зазначив повне найменування заявника - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МИРУ, 10 ЮЖНОУКРАЇНСЬК», його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, прізвище, ім`я та по батькові боржника, місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, номер і серію паспорта.

Також боржником було зазначено в заяві про необґрунтованість вимог стягувача (незгода з сумою заборгованості та періодом її нарахування, а також доводи щодо повноважень представника заявника).

Таким чином, ОСОБА_1 дотримано вимоги статті 170 ЦПК України щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу.

При цьому, частиною п`ятою статті 170 ЦПК України встановлений вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу.

До заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 були додані копії документів, які не входять до переліку, визначеного частиною п`ятою статті 170 ЦПК України. Неналежне засвідчення копій цих документів не може бути підставою для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Враховуючи те, що подана заява ОСОБА_1 відповідає вимогам статті 170 ЦПК України щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність заяви вимогам статті 170 ЦПК України та повернення у зв`язку із цим заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною шостою статті 170 ЦПК України, є незаконним.

При цьому колегія суддів зауважує, що після видачі судового наказу, боржник у заяві про скасування судового наказу може зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частина третя статті 170, частина третя статті 171 ЦПК України), що є передбаченою процесуальним законом підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки оскаржуване судове рішення стосується форми та змісту поданої заяви про скасування судового наказу, то не підлягають розгляду вимоги апеляційної скарги про скасування судового наказу і повернення вилучених коштів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 379 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 вересня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 25 листопада 2024 року.