Справа № 346/4642/23
Провадження № 2-о/346/18/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

за участю секретаря: Івасів В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу, у порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника, адвокат Марціновська Д.М., що діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дану заяву представник мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат заявника ОСОБА_2 . Вказує, що після його смерті відкрилася спадщина, а саме: 1/3 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що станом на 01.07.1990 р. у спадковому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживали: голова двору - ОСОБА_3 ; дружина - ОСОБА_4 ; син - ОСОБА_2 . Вказує, що голова двору, батько заявника, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що на момент смерті ОСОБА_3 , у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: дружина - ОСОБА_4 . Зазначає, що хоча ОСОБА_2 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 , однак він там ніколи не проживав, оскільки постійно проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Зазначає, що оскільки мати заявника була вже похилого віку і часто хворіла, а ОСОБА_2 ніде не працював, мав слабке здоров`я, своєї сім`ї не мав, то після смерті батька постійну допомогу їм надавала заявник - ОСОБА_1 , яка згодом перебралася до них жити. Зазначає, що вона допомагала їм фінансово, виконувала всі роботи по господарству, разом проводили всі свята, ввесь вільний час. Вказує, що заявник фінансово допомогала ОСОБА_2 , а також доглядала за ним в лікарні, та згодом займалася його похованням. Зазначає, що оскільки заявник проживала разом з братом в одному житловому будинку, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а згодом вона займалася його лікуванням та похованням, то вона вважала, що прийняла спадщину після смерті свого брата ОСОБА_2 , оскільки в нього інших спадкоємців не було і заповіту він не залишив. Представник заявника зазначає, що мати заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті якої заявник успадкувала належні їй 2/3 частки житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Вказує, що заявник ОСОБА_1 звернулася також з усною заявою про прийняття спадщини після брата ОСОБА_2 , який був власником 1/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, однак приватний нотаріус надав відмову заявнику, оскільки заявником не були надані нотаріусу докази постійного проживання з братом на час відкриття спадщини. Представник заявника, адвокат Марціновська Д.М., просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у судове засідання не з`явився, однак представник заявника, адвокат Марціновська Д.М., попередньо подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені вимоги та просила розгляд справи проводити без її участі та участі заявника.

Представник заінтересованої особи, представник Коломийської міської ради у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без участі представника Коломийської міської ради.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження заявника, її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано, про що зроблено запис №112 від травня 2007 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис №1 (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено актовий запис №6 (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено актовий запис №10 (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено актовий запис №752. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2021 року, вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Спадщина складається з 2/3 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 на прав приватної власності належать 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17). Згідно копій довідок виданих Раківчицькою сільською радою №196/02.2-21/05 від 26.09.2017 року, та №36/02.2-21/05 від 21.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 , який помер, ОСОБА_2 , який помер, та ОСОБА_4 , яка померла, належав житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 01.07.1990 року у спадковому будинку проживали: голова двору ОСОБА_3 , дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у спадковому будинку були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , яка з дня смерті ОСОБА_3 вступила в управління майном та проживала у спадковому будинку. На момент смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , у спадковому будинку вона була зареєстрована одна. Заповіт від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с.29). На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.29, 30), проте дійсно проживав в АДРЕСА_1 (а.с.31). Згідно копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.10.2022 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.32). Згідно довідки виданої старостою Раківчицького старостинського округу від 10 березня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_7 після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживала в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , власниками якого були її батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 та брат ОСОБА_2 .. ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір`ю та братом та вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_2 , перед смертю, забезпечувала фінансово, разом проводили вільний час, а після смерті останнього, ОСОБА_1 займалася його похованням та доглядом за будинком у АДРЕСА_1 . З письмових заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які посвідчені старостою Раківчицького старостинського округу Коломийської міської ради 09 березня 2023 року, вбачається, що останні є сусідами ОСОБА_10 і вони зазначають, що ОСОБА_1 після смерті свого батька ОСОБА_3 , постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_11 та братом ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 . Зазначають, що ОСОБА_1 постійно доглядала за матір`ю, яка хворіла та за братом, зокрема супроводжувала його до лікарні, відвідувала його, купувала йому ліки та згодом займалася його похованням. З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявник зверталася до приватного нотаріуса, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не було надано доказу постійного проживання з братом за його фактичним місцем проживання на день смерті за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення юридичного факту, про який просить заявник, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі та підлягають задоволенню, тому заяву слід задовольнити та слід встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 354, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду може бути подана протягом 30 днів, з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складено 01.03.2024 року.

Суддя: Махно Н. В.