П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Київ

Справа № 2-3553/07

Провадження№22-ц/824/13579/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Желепи В.В.

сторони: скаржник ОСОБА_1

заінтересована особа старший державний виконавець

Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова Ольга Миколаївна

стягувач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Копєйчиковою-Бригінець Катериною Іванівною, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, постановлену у складі ОСОБА_3 06 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова О.М. про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Скаргу обґрунтовує тим, що державним виконавцем, що державним виконавцем безпідставно не зараховано всі подані боржником квитанції на підтвердження перерахування ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 грошовим переказом без призначення платежу зі сплати аліментів. Окрім того, просить поновити пропущений строк на звернення до суду зі скаргою, так як він пропущений з поважних причин, а саме, у зв`язку з постановленням судом ухвали від 28 травня 2024 року. про повернення скарги.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова Ольга Миколаївна про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою представник ОСОБА_1 адвокат Копєйчикова-Бригінець К.І. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов помилково висновку, що скаржнику необхідно обґрунтувати суду первинні обставини пропуску, що передували зверненню до суду ще 17 травня 2024 року, тобто у період з 09.05.2024 р. по 17.05.2024 р., оскільки представником скаржника без пропуску строку на оскарження дій державного виконавця 16 травня 2024 року було подано аналогічну скаргу щодо визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії, і яка ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року була визнана неподаною та повернута скаржнику.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Копейчикової-Бригінець К.І. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 31 травня 2024 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова О.М. про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії. Окрім іншого, просив поновити пропущений строк на звернення до суду зі скаргою, так як він пропущений з поважних причин, а саме, у зв`язку з постановленням судом ухвали від 29 травня 2024 р. про повернення скарги.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова Ольга Миколаївна про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії, залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтовуючи поважність причин пропуску звернення до суду, представник скаржника вказує лише на обставини повернення судом раніше поданої ним аналогічної скарги, не повідомляючи суду первинні обставини пропуску, що передували зверненню до суду ще 17 травня 2024 року, тобто у період з 09 травня 2024 року по 17 травня 2024 року, а тому звертаючись до суду зі скаргою 03 червня 2024 року без обґрунтування поважності основних причин пропуску строку, є підставою вважати, що скарга подана поза строком, встановленим ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією бо бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України, передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Встановлено, що на виконанні Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. К перебуває виконавчий лист № 2-3553/07 виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 серпі 2007 р.

26 лютого 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Копєйчиковою - Бригінець К.І. на ім`я начальника Святошинського ВДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) направлено заяву в якій просила в тому числі про долучення матеріалів виконавчого провадження копій квитанцій на підтвердження сплати ОСОБА_1 аліментів з проханням зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів враховуючи долучені квитанції.

07 травня 2024 р. представником скаржника ОСОБА_1 адвокатом Копєйчиковою - Бригінець К.І. отримано від Святошинського ВДВС м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) відповідь та додано довідку-розрахунок заборгованості по сплати аліментів ВП № 18178651 від 29 квітня 2024 року.

Звертаючись 31 травня 2024 року зі скаргою до суду першої інстанції представник ОСОБА_1 адвокатом Копєйчиковою - Бригінець К.І. в обґрунтування підстав для поновлення строку звернення зі скаргою до суду вказувала про те, що нею 16 травня 2024 року було подано аналогічну скаргу щодо визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії в строк, передбаченим чинним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до удових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З змісту ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, що міститься в Єдиному держаному реєстрі судових рішень вбачається, що підставою для залишення скарги ОСОБА_1 без руху стало необхідність залучити до розгляду скарги конкретного державного виконавця чиї дії оскаржуються; визначити процесуальний статус учасників справи у відповідності до норм законодавства; надати докази, які свідчили б про те, що представник скаржника - адвокат Копєйчикова-Брагінець К.І. отримала довідку - розрахунок заборгованості зі сплати аліментів саме 07 травня 2024 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 щодо визнання дій старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірними та зобов`язання вчинити дії визнано не поданою та повернуто.

Підставою для повернення скарги ОСОБА_1 стало те, що до заяви про усунення недоліків скарги представник скаржника долучив: скаргу у новій редакції, докази отримання довідки розрахунку заборгованості 07.05.2024 рок. Разом з тим, не зазначено конкретного державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Повторно звертаючись 31 травня 2024 року зі скаргою, представник ОСОБА_1 додала до скарги копію конверту, в якому Святошинським ВДВС у м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) було надіслано відповідь та розрахунок заборгованості по аліментах, а також роздруківку з сайту «Укрпошта», з якої вбачається, що зазначений лист предстанвик ОСОБА_1 адвокат Копєйчикова-Брагінець К.І отримала 07 травня 2024 року. Зі скаргою вперше звернулася 16 травня 2024 року, тобто в строки, передбачені ч. 1 ст. 449 ЦПК України, а також копії ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року про залишення скарги без руху та від 28 травня 2024 року про повернення скарги.

Проте, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги та дійшов передчасного висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення скарги без розгляду, дана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Копєйчиковою-Бригінець Катериною Іванівною - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва 06 червня2024 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна