Дата документу 29.11.2024
Справа № 334/9488/24
Провадження № 2-о/334/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадженні заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 ,

установив

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_2 , встановивши останньому заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заяву обґрунтовує тим, що вона проживає у АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_2 . Вказана квартира перебуває у власності заявника.

ОСОБА_2 ніде не працює, створив неможливі умови проживання заявника у вищевказаній квартирі, постійно вчиняє відносно неї дії, що мають ознаки домашнього насильства, наразі до суду переданий обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України, де потерпілою є ОСОБА_1 .. Зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння постійно влаштовує на побутовому ґрунті сварки. Погрожує фізичною розправою. Систематично погрози переходять до рукоприкладства.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року відкрите провадження у справі.

Заявник подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судові засідання не з`явився. Викликався у встановленому законодавством порядку.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя, батьків (матір, батька) і дитину (дітей).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями статті 26 названого Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Суд встановив, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків; обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У розумінні вказаного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 зроблений висновок про те, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Суд встановив, що ОСОБА_2 вже неодноразово приятгувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері.

За таких обставин суд погоджується із доводами заявника, що наведені нею у заяві види тимчасового обмеження прав кривдника забезпечать дієвий та ефективний захист її від кривдника, проте ураховуючи відсутність засобів мобільного зв`язку, а також фактичні обставини справи, суд частково задовольняє заяву ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав відносно ОСОБА_1 :

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 .

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

В іншій частині відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Запорізьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для взяття кривдника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на профілактичний облік, а також районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін