Справа № 689/2454/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28.11.2024 року селище Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Шевчик О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 5 000,00 гривень (а саме 1/4 із середньої заробітної плати для місцевості реєстрації місця проживання відповідача) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При цьому, заява про видачу судового наказу не місить переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та відповідно до п.5 ч.1 ст.161 цього Кодексу якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, заявниця формулює вимоги, як стягнення аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 5 000,00 гривень, а саме 1/4 із середньої заробітної плати для місцевості реєстрації місця проживання відповідача.

Крім того, згідно з п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, рішенням суду по справі №689/1513/24 від 25 липня 2024 року, яке набрало законної сили 27.08.2024, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи неведене, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 165,166, 260, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 5 000,00 гривень (а саме 1/4 із середньої заробітної плати для місцевості реєстрації місця проживання відповідача) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шевчик О.М.