ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року

м. Київ

справа № 604/480/23

провадження № 61-17985св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Золотий жайвір»,

відповідачі - ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехпрод»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу фермерського господарства «Золотий жайвір» на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області, у складі колегії суддів Сидорак Г. Б., від 07 серпня 2023 року, додаткове рішення цього ж суду від 19 вересня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного,

у складі колегії суддів: Хома М. В., Гірський Б. О., Костів О. З., від 16 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2023 року фермерське господарство «Золотий жайвір» (далі - ФГ «Золотий жайвір») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехпрод» (далі -

ТОВ «Агротехпрод») про визнання укладеним договору оренди землі на новий строк та визнання відсутнім права оренди.

2. Позов обґрунтований тим, що 07 лютого 2016 року між ФГ «Золотий жайвір» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0006, строком на 7 років.

3. Протягом усього часу перебування земельної ділянки в оренді не було жодних претензій чи зауважень з боку орендодавця щодо неналежного виконання орендарем своїх обов`язків.

4. За місяць до закінчення строку договору позивач направив власнику земельної ділянки ОСОБА_1 лист-повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення на новий строк договору оренди. До листа було додано три примірники проєкту договору оренди землі на новий строк.

5. Відповіді від орендодавця орендар не отримав та продовжив користуватися земельною ділянкою. Проте, у квітні 2023 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 , не надіславши лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі на новий строк, не витребувавши земельну ділянку від позивача, у володінні якого вона перебуває, уклала договір оренди з іншим орендарем - ТОВ «Агротехпрод», на підставі якого у квітні 2023 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про право оренди ТОВ «Агротехпрод» щодо спірної ділянки.

6. Посилаючись на викладене та те, що позивач як первинний орендар має переважне право на укладення договору оренди на новий строк,

ФГ «Золотий жайвір» просило суд визнати укладеним договір оренди землі в запропонованій редакції на новий строк (10 років) та визнати відсутнім право оренди у ТОВ «Агротехпрод» щодо земельної ділянки, площею 2,4738 га, кадастровий номер :01:003:0006 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

7. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 07 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

8. Додатковим рішенням цього ж суду від 19 вересня 2023 року судові витрати ФГ «Золотий жайвір», понесені на сплату судового збору в розмірі 5 368 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, покладено на позивача у зв`язку із відмовою у позові.

9. Суд першої інстанції вказав, що орендар не дотримався встановлених законом процедури і строків укладення договору на новий строк. Орендар направив лист-повідомлення після закінчення строку дії договору, не довів своєчасної виплати орендної плати, а проєкт договору передбачав зміну строку оренди. Натомість у орендодавця відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі із позивачем на новий строк.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

10. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 07 серпня 2023 року змінено, шляхом викладу його мотивувальної частини в редакції цієї постанови. В решті рішення суду залишено без змін. Додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 19 вересня 2023 року залишено без змін.

11. Колегія суддів апеляційного суду вказала, що суд першої інстанції, встановивши відсутність волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі,обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, однак водночас помилково вказав на те, що орендар надіслав лист-повідомлення про укладення договору оренди землі з пропуском місячного строку до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, оскільки на момент направлення такого повідомлення строк дії договору не закінчився.

12. Оскільки у задоволенні позову ФГ «Золотий Жайвір» відмовлено, суд першої інстанцій правильно поклав на позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. У касаційній скарзі ФГ «Золотий жайвір» просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14. 15 грудня 2023 року ФГ «Золотий жайвір» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2023 року, додаткове рішення цього ж суду

від 19 вересня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного

від 16 листопада 2023 року.

15. Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у січні 2024 року надійшли до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

16. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 18 січня 2018 року у справі № 910/12017/17

(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

17. Крім того, вважає, що відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо порядку укладення договору оренди землі на новий строк за статтею 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІX (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

18. Зауважує, що судами попередніх інстанцій не було з`ясовано, на яких умовах укладено новий договір оренди землі із ТОВ «Агротехпрод», чи є такі умови кращими ніж ті, які пропонував позивач. Стверджує, що орендодавець не повідомив орендаря про прийнятні для неї умови, на яких було укладено договір оренди з ТОВ «Агротехпрод».

19. Наголошує, що висновки апеляційного суду були зроблені на підставі положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» в попередній редакції, незважаючи на те, що на момент виникнення спірних правовідносин ця редакція втратила чинність.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

20. У січні 2024 року ОСОБА_1 та, ТОВ «Агротехпрод» подали до Верховного Суду відзиви, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просять касаційну скаргу

ФГ «Золотий жайвір» залишити без задоволення.

21. Наголошують, що орендодавець у листі-повідомленні вказала про відсутність волевиявлення щодо укладення із позивачем договору оренди землі на новий строк. Крім того, орендар належним чином не виконував умови договору оренди.

22. ТОВ «Агротехпрод» додатково зауважує, що запропоновані позивачем умови договору оренди землі значно гірші, ніж ті, що були запропоновані товариством, а саме позивачем запропоновано погодити орендну плату в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тоді як ТОВ «Агротехпрод» запропоновано орендну плату в розмірі 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обставини справи, встановлені судами

23. 07 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Золотий жайвір» укладено договір оренди землі № 061, відповідно до якого орендодавець передала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею

2,4738 га, кадастровий номер :01:003:0006. Право оренди зареєстровано 25 березня 2016 року.

24. Відповідно до пункту 7 договору, він укладений на 7 років, а по закінченню цього строку орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

25. Пунктом 8 договору передбачено, що у випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

26. 17 лютого 2023 року ФГ «Золотий жайвір» на адресу орендодавця ОСОБА_1 направило лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк № 13/02/23-5 від 13 лютого 2023 року, в якому повідомило про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, запропонувало встановити орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі, строк дії договору 10 років. Додано проєкт договору оренди землі.

27. 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 направила до ФГ «Золотий жайвір» лист-повідомлення, яким повідомила, що термін дії договору оренди закінчився 07 лютого 2023 року, вона не бажає поновлювати дію договору оренди з господарством та має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб. Лист вручено орендарю 22 лютого 2023 року.

28. 16 березня 2023 року ФГ «Золотий жайвір» направило ОСОБА_1 повідомлення, в якому зазначило, що орендарем засіяно земельну ділянку сільськогосподарськими культурами, у зв`язку з чим повернення ділянки буде здійснене протягом 6 місяців після припинення дії договору оренди.

29. 28 лютого 2023 року до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі № 061 від 07 лютого

2016 року внесено відомості про припинення речового права (права оренди) ФГ «Золотий жайвір» на спірну земельну ділянку.

30. 06 квітня 2023 року до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 03 квітня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агротехпрод».

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

31. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

32. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

33. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

34. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

35. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

36. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

37. Відповідно до частини 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

38. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

39. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-ІX (далі - Законом № 340-ІХ) внесені зміни до законодавства України, якими Закон України «Про оренду землі» доповнено статтею 322 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено статтею 1261«Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У частині зазначених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16 липня

2020 року.

40. У касаційній скарзі ФГ «Золотий жайвір» посилається на те, що воно мало намір скористатися переважним правом орендаря на переукладення договору оренди на новий строк відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції Закону № 340-IX, а апеляційний суд застосував редакцію статті 33 Закону № 161-XIV, яка втратила чинність.

41. Вказані доводи є безпідставними з огляду на таке.

42. Суди встановили, що договір оренди укладений 07 лютого 2016 року,

а 25 березня 2016 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

43. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

44. У зв`язку з набранням чинності Законом № 340-IXрозділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4, якими унормовано, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у новій редакції) та статтею 1261 ЗК України.

45. Правила, визначені статтею 1261 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

46. Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правил дії Закону № 340-IX в часі до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція, чинна станом на

07 лютого 2016 року, тобто на момент укладення договору оренди.

47. Відповідно до статті 33 «Поновлення договору оренди землі» Закону України «Про оренду землі» у редакції станом на 07 лютого 2016 року по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

48. Аналогічний порядок поновлення договору оренди відображено у договорі оренди землі.

49. У пункті 7 договору оренди передбачено, що договір укладено на 7 років. По закінченню строку, на який укладено договір, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

50. Згідно з пунктом 8 договору у випадку, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені договором.

51. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі 903/1030/19 зазначено, що конструкція статті 33 Закону України «Про оренду землі» до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

52. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє,покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

53. Частини п`ята та шоста статті 33 ЗаконуУкраїни «Про оренду землі» встановлювали загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

54. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 України «Про оренду землі», орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

55. Спеціальне правило міститься у частині шостій Закону України «Про оренду землі» та розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

56. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц, № 159/5756/18).

57. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

58. У законі ототожнено поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», з використанням конструкції «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

59. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Для реалізації такого наміру він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 Закону України «Про оренду землі») повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

60. Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

61. У справі, яка переглядається, орендар (ФГ «Золотий жайвір») повідомив орендодавця про намір поновити строк дії договору оренди. Проте, як установив суд, орендодавець ОСОБА_1 заперечила щодо такого поновлення, зокрема у листі від 17 лютого 2023 року.

62. Суд першої інстанції, з яким в цій частині погодився апеляційний суд, встановивши, що орендодавець висловила своє небажання продовжувати дію договору оренди і не підписала додаткової угоди до нього, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.

63. Крім того, проєкт додаткової угоди до договору оренди землі містить інші умови, ніж сам договір оренди, зокрема орендарем запропоновано змінити строк дії договору. На зміну вказаних істотних умов договору необхідна згода сторін (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі»), якої досягнуто не було.

64. За таких обставин суди правильно зазначили, що переважне право

ФГ «Золотий жайвір» на поновлення договору оренди не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», а саме відсутня воля орендодавця на укладення такого договору.

65. Доводи касаційної скарги ФГ «Золотий жайвір»про те, що воно виконало всі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» умови щодо реалізації свого переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, однак орендодавець не повідомив про намір укласти договір з іншим орендарем, є необґрунтованими, оскільки у визначений законом строк сторони договору оренди землі не дійшли згоди щодо укладення додаткової угоди до нього і орендодавець повідомив орендаря про відмову в його продовженні, що підтверджується відповідним листом.

66. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними

у постановах від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23, від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23, від 08 травня 2024 року у справі

№ 604/483/23 за аналогічними позовами ФГ «Золотий жайвір», та не суперечить висновкам, викладених у постановах Верховного Суду

від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 18 січня 2018 року

у справі № 910/12017/17, на які заявник посилається в касаційній скарзі.

67. Колегією суддів не встановлено підстав для відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у справах № 604/425/23, № 604/423/23, № 604/483/23.

68. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

69. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

70. Рішення суду першої інстанції у незміненій частині, додаткове рішення цього ж суду та постанова апеляційного суду є достатньо вмотивованими і містять висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

71. Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

72. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до

частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанцій у незміненій частині, додаткового рішення цього ж суду та постанови апеляційного суду - без змін.

73. За змістом частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а отже відсутні правові підстави для розгляду скарги в судовому засіданні за особистої участі представника ТОВ «Агротехпрод», як того просило товариство у відзиві на касаційній скарзі.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фермерського господарства «Золотий жайвір» залишити без задоволення.

2. Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області

від 07 серпня 2023 року у незміненій частині, додаткове рішення цього ж суду від 19 вересня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного

від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Н. Ю. Сакара Є. В. Синельников