Справа №591/2566/24
Провадження № 2-др/591/47/24
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2024 року
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 591/2566/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗАПОРОЖЕЦЬ ОВ», Зарічного відділу державного виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , треті особи : Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) про зняття арешту з рухомого майна та припиненням його розшуку , -
Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 23.10.2024 провадження у справі про зняття арешту з рухомого майна та припиненням його розшуку закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. До заяви додано докази на підтвердження понесених витрат.
Представником позивача адвокатом Бітюковим В.В. подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, які мотивує тим, що сума витрат на правничу допомогу є значно завищеною та не співмірною згідно наданих доказів відповідачем, у зв`язку з чим покладення судових витрат на позивача є неправильним і несправедливим.
У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У відзиві на позовну заяву представником відповідача було заявлено про наміри надати докази понесених витрат на правову допомогу пізніше.
29.10.2024 представником була подана заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу та доказами їх направлення іншим учасникам справи. Крім того, в заяві представник відповідача просить визначити причини пропуску подання доказів витрат на правову допомогу поважними та поновити пропущений строк. Клопотання мотивує тим, що ухвала надійшла до електронного кабінету представника 23.10.2024 р о 20:36, через що ознайомився з нею лише 24.10.2024 р. після 08:00 год. Також зазначає, що до 24.10.2024 року перебував на лікарняному, тому вважає, що наявні підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи наведені представником обставини, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення із заявою, відтак, наявні підстави для поновлення строку для подання даної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК Укпаїни у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
У позовній заяві позивач просив визнати зза ним право власності на транспортний засіб , зняти арешт, накладений на транспортний засіб за постановою державного виконавця у рамках виконавчого провадження №62939000, скасувати розшук майна - транспортного засобу, оголошений в розшук за постановою державного виконавця у рамках виконавчого провадження №62939000, зобов`язати Зарічний ВДВС у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про зняття арешту та скасування розшуку транспортного засобу.
У поданій заяві про відмову від позову позивач зазначає, що після відкриття провадження у даній справі державним виконавцем було винесено постанову про зняття майна з розшуку, припинено розшук транспортного засобу, чим повно і остаточно врегульовано спір.
З наданих пояснень позивача та зі змісту позовних вимог вбачаєтья. що відповідач ОСОБА_2 не задовольняв позовні вимоги, оскільки зняття арешту не входить до його повноважень. Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України відмова позивача від позову є підставою для стягнення з позивача витрат відповідача. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для розподілу понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат представником ОСОБА_2 надано копію договору від 23.04.2024 р. про надання адвокатом послуг Запорожцю О.В., акт виконаних робіт № 2024-23/04-1-з, та копія платіжної інструкції від 06.05.2024 про оплату послуг в сумі 6 000 грн. (а.с. 93-95 т. 2).
Позивачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв?язку з їх неспівмірністю.
Заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, а тому вказані витрати підлягають розподілу. На переконання суду заявлений розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів відповідача у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта, а тому підлягають стягненню з позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника ОСОБА_2 про постановлення додаткової ухвали задовольнити.
Постановити у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗАПОРОЖЕЦЬ ОВ», Зарічного відділу державного виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про зняття арешту з рухомого майна та припиненням його розшуку додаткову ухвалу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 25.11.2024.
Суддя О.О. Ніколаєнко