Справа 755/59/24
№ 2/688/400/24
Рішення

Іменем України

07 травня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі головуючої - судді Цідик А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Зінченка Д.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

1. Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» посилається на те, що 04.02.2020 року між позивачем та ТОВ «СОКАР ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0197-00015, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 .

19.01.2021 о 19 год. 50 хв. в м. Києві по Столичному шосе, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT 46» д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, внаслідок чого відбулося зіткнення та вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

20.01.2021 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи.

19.02.2021 позивачем на підставі рахунку № від 29.01.2021 складено страховий акт № ДККА-74406 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 498 212, 32 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4373 від 19.02.2021.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС», згідно полісу № ЕР-202170790.

22 березня 2021 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 44187 до АТ «СГ «ТАС», яка здійснила виплату в розмірі 127 500 грн, тому залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить 370 712, 32 грн.

Просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в сумі 370 712, 32 грн, а також судовий збір в сумі 5 560,68 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримала.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов.

У відзиві на позов представник відповідача зазначила, що при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування.

Строк позовної давності сплив 19 січня 2024 року, тобто до відкриття провадження у справі, оскільки страховий випадок був вчинений 19 січня 2021 року, а позовна заява надійшла до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 14.02.2024, то відповідно до вимог статті 267 Цивільного кодексу України, необхідно застосувати строк позовної давності до вимог позивача, які виникли як суброгація, у зв`язку з переходом до нього права вимоги на підставі виконання умов договору майнового страхування та відмовити у позові.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що згідно ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються, в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

18 грудня 2023 року позивач звернувся із позовною заявою № 49950 до Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2021р. справа № 752/3860/21, відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва.

05 січня 2024 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва було постановлено ухвалу про передачу позовної заяви за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

15 лютого 2024 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом ПАТ «СК «УСГ» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Тому, позивачем в межах строків позовної давності було подано позовну заяву до районного суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає твердження представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності необґрунтованими та безпідставними.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача в свою чергу зауважила, що відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Страховий випадок стався 19 січня 2021 року, а тому саме з цього часу при суброгації починається обчислюватися строк позовної давності, який відповідно сплив 19 січня 2024 року.

Позивач, усвідомлюючи свої дії, умисно звернувся до суду не за місцем реєстрації відповідача, а також вказавши неправильну адресу при подачі позову, позбавив відповідача права надати свої пояснення щодо позову, в даному випадку було пропущено строк позовної давності звернення до суду, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків позовної давності.

Відповідно до Розділу 20 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, всі спори щодо виконання Договору вирішуються шляхом переговорів, при необхідності, із залученням незалежних спеціалістів. При неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, вони вирішуються в судовому порядку відповідно до законодавства України.

В позовній заяві позивач зазначає, що ним було 14.06.2021 відправлено претензію відповідачу з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, однак жодних доказів надсилання та отримання відповідачем вказаної претензії надано не було, а тому дана претензія не може бути належним доказом у справі.

Остаточно просила відмовити в задоволенні позовних вимог Приватному акціонерному товариству Страхова компанія «УСГ» у повному обсязі у зв`язку із закінченням строків позовної давності звернення до суду.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.03.2024. Ухвалою суду від 14.03.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.04.2024. 10.04.2024 надійшов відзив на позов з клопотанням про відкладення розгляду справи. 15.04.2024 надійшла відповідь на відзив. 16.04.2024 надійшли заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 17.04.2024 продовжено строк для подання відзиву та долучено відзив на позов до матеріалів справи, за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 07.05.2024.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

19.01.2021 о 19 год. 50 хв. в м. Києві по Столичному шосе, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT 46» д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, внаслідок чого відбулося зіткнення та вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2021, яка набрала законної сили 30.04.2021, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , яким є ТОВ «СОКАР ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА» були застраховані в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0197-00015 від 04.02.2020, чинний до 04.02.2021.

20.01.2021 ТОВ «СОКАР ЕНЕРДЖІ УКРАЇНА», як власник пошкодженого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. До заяви долучено акт огляду транспортного засобу від 20.01.2021 з фототаблицями, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

За результатами розгляду заяви пошкодження транспортного засобу визнано страховим випадком, 19.02.2021 позивачем на підставі рахунку № від 29.01.2021 складено страховий акт № ДККА-74406 та розрахунок страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 498 212, 32 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4373 від 19.02.2021.

Станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника «Volkswagen LT 46» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202170790 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 130 000 грн, франшиза 2500 грн.

22 березня 2021 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 44187 до АТ «СГ «ТАС», яка здійснила виплату в розмірі 127 500 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 04.06.2021.

Встановлені судом обставини підтверджуються копіями постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, договору страхування наземного транспортного засобу №28-0197-00015 від 04.02.2020, витягу з бази МТСБУ щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/005303413, заяви про подію та виплату страхового відшкодування від 20.01.2021, акта огляду транспортного засобу від 20.01.2021, рахунку фактури від 29.01.2021, акта виконаних робіт від 31.03.2021, страхового акта від 19.02.2021, розрахунком страхового відшкодування, платіжним дорученням від № 4373 від 19.02.2021 року про перерахування страхового відшкодування, випискою з особового рахунку ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 04.06.2021 та іншими доказами у справі.

14.06.2021 відповідачу направлено письмову претензію про відшкодування шкоди, завданої ДТП, у добровільному порядку, яку він не отримав, до даного часу відповідачем завдана шкода не відшкодована.

4.Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до статі 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи із наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Таким чином, перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тому, якщо страхове відшкодування лише частково погашає спричинені потерпілому збитки, то до заподіювача шкоди є можливість пред`явлення двох вимог: перша - вимога страховика в розмірі виплаченого потерпілому страхового відшкодування, друга вимога - потерпілого в розмірі тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Заподіювач шкоди може висувати проти страховика лише ті вимоги (заперечення), які він має до потерпілої особи.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

5.Оцінка суду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Враховуючи, що вищевказана дорожньо-транспортна пригоди сталася з вини відповідача, що встановлено постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, автомобіль в результаті ДТП отримав механічні пошкодження, чим спричинено матеріальних збитків, позивач сплатив страхове відшкодування в повному розмірі, тобто в сумі 498 212, 32 грн, майнова відповідальність відповідача застрахована з лімітом 130 000 грн, франшиза 2500 грн, суд вважає, що право позивача на відшкодування виплаченої для потерпілого страхової суми в порядку суброгації підлягає захисту.

Тому, заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача страхової виплати в сумі 370 712 грн 32 грн (сплачене страхове відшкодування 498 212, 32 грн - 127 500 (виплачена сума страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС») ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Представник відповідача у відзиві на позов просила застосувати строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку, тоді як при регресі - з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що до спірних відносин під час обчислення позовної давності мають застосовуватись положення статті 262 ЦК України, згідно якої заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, змінюється лише одна із сторін такого зобов`язання - кредитор.

Судом встановлено, що заподіяння шкоди відбулося під час ДТП, яка мала місце 19.01.2021, саме вказана дата є початком перебігу строку позовної давності, який обраховується з наступного дня після відповідної календарної дати, який сплив 20.01.2024 (три роки).

Відповідно до штампу на поштовому конверті, направленого до Дніпровського районного суду міста Києва, позивач звернувся до суду з позовною заявою 18.12.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського районного суду міста Києва від 01.01.2024 цивільна справа №755/59/24 2/755/99/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (яка розглядається Шепетівським міськрайонним судом) визначена для судді Хромової О.О.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05.01.2024 вказана справа передана за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Підставою для передання справи до іншого суду стали відомості про останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача в м. Шепетівка.

Вказана справа надійшла до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 14.02.2024 та ухвалою суду від 15.02.2024 прийнята до провадження, та в даній справі ухвалюється рішення по суті спору.

За наведених обставин, суд не застосовує до спірних правовідносин за заявою відповідача наслідки спливу позовної давності у вигляді відмови у позові, оскільки судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності - 18.12.2023, тобто вчасно.

Відсутні підстави вважати, що позивач умисно звернувся до неналежного суду, як про це стверджує представник відповідача, оскільки позивач звернувся до суду за відомою йому адресою місця проживання ОСОБА_2 , яка була вказана в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2021 - АДРЕСА_1 , що територіально підсудне Дніпровському районному суду міста Києва.

6.Розподіл судових витрат.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 5 560 грн 68 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 993, 1187 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування у розмірі 370 712 (триста сімдесят тисяч сімсот дванадцять) грн 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 5 560 грн 68 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.05.2024.

Суддя Алла ЦІДИК