Справа № 358/1053/20 Провадження № 2/358/87/24
08 листопада 2024 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) Страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,-
В С Т А Н О В И В:
14 серпня 2020 року Моторне (транспортне) Страхове бюро України звернулося до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) Страхового бюро України в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є ОСОБА_1 , в розмірі 33 421 грн. 27 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2 102 грн. 00 коп.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу, вищевказані матеріали заяви передані для розгляду судді Кіхтенку С.О.
Ухвалою судді Кіхтенка С.О. від 16 листопада 2020 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.78).
Згідно розпорядження керівника апарату Богуславського районного суду Київської області № 123 від 25.06.2024 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу Богуславського районного суду Київської області та рішення зборів суддів Богуславського районного суду Київської області від 19.06.2024 № 9, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_3 (звільнення судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_3 на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024, автоматизованою системою документообігу дану справу розподілено судді Тітову М.Б.
Ухвалою від 25 вересня 2024 року, суддя Тітов М.Б. вказану справу прийняв до свого провадження та призначив до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08 листопада 2024 року на 10 годину 00 хвилин, з повідомленням учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просили розглянути справу у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 08.11.2024 не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачу повістка про виклик до суду повернута, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.
Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки та у встановлений судом строк не позовну заяву.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов`язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
16 червня 2018 року ОСОБА_2 повідомив Моторному (транспортному) страховому бюро України про дорожньо-транспортну пригоду.
28 серпня 2018 року МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 31 939,27 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 28.08.2028 (а.с. 61).
Вирішуючи позовні вимоги позивача суд враховує наступні положення чинного законодавства України.
Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV (далі Закон України №1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Так, відповідно до п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
У зв`язку із настанням події, передбаченої п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 31 939 грн. 27 коп. потерпілому ОСОБА_4 , що підтверджується копією платіжного доручення № 993066 від 07.09.2018. Крім того, МТСБУ були понесені додаткові витрати під час визначення розміру шкоди ТОВ «СОС Сервіс Україна» на суму 1 482,00 грн, що підтверджується актом надання послуг №1789 від 17.07.2018.
Таким чином загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 33 421,27 грн..
МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України №1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.
У добровільному порядку заподіювач шкоди не виконує вимоги МТСБУ по відшкодуванню витрат на виплату страхового відшкодування потерпілому.
Тому позивач має право на відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілому а також витрат, пов`язаних з визначенням розміру матеріального збитку, завданого потерпілому. Підстав для звільнення відповідача від даного обов`язку не встановлено. Підстав для зменшення даної суми суд також не вбачає.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі.
Також позивачем понесені судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. судового збору. Дані витрати також підлягають відшкодуванню відповідачем.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1191 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд-
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов