Справа № 2-3649/05
Номер провадження 2-з/522/304/24
УХВАЛА

25 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Чорнухи Ю.В., за участю секретаря судового засідання - Содомора Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, клопотання про скасування заходів забезпечення позову, подане представником Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української православної церкви (Православної церкви України) місто Одеса" - адвокатом Мудрою А.А., у цивільній справі за позовом Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 19.11.2003 та договору купівлі продажу від 06.12.2004 недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, подане представником Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української православної церкви (Православної Церкви України) місто Одеса" - адвокатом Мудрою А.А., у цивільній справі за позовом Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 19.11.2003 та договору купівлі продажу від 06.12.2004 недійсними, у якому представник заявника просила суд скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 у справі № 2-3649/05.

За результатами передачі справи раніше визначеному складу суду матеріали передані для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чорнусі Ю.В.

Клопотання обґрунтовано тим, що 22.12.2004 Приморським районним судом м. Одеса у справі № 2-3649/05 за клопотанням Релігійної громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси накладено арешт на нежиле приміщення (колишня будівля кінотеатру "Супутник"), загальною площею 882,4 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 . За результатами розгляду справи № 2-3649/05 ухвалено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2005, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.05.2006 та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.12.2007. Вказаним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов Релігійної громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського патріархату міста Одеси задоволено. Просить надати оцінку розумності та доцільності заходу забезпечення позову, що триває майже 20 років у справі № 2-3649/05 та скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 у справі № 2-3649/05.

Ухвалою від 13.09.2024 клопотання Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Троїцької парафії Української православної церкви (Православної церкви України) місто Одеса" прийнято до розгляду, призначено розгляд клопотання на 17.10.2024.

У судове засідання 17.10.2024 з`явилась представник заявника адвокат Мудра А.А. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. У зв`язку з відсутністю доказів повідомлення належним чином ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розгляд справи відкладено на 24.10.2024.

У судове засідання 24.10.2024 з`явилась представник заявника адвокат Мудра А.А. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, заяви та клопотання не подавали, про розгляд справи повідомлені належним чином. У зв`язку з витребуванням у заявника доказів того, що він є правонаступником Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси, розгляд справи відкладено на 12.11.2024.

05.11.2024 на адресу суду від заявника надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: протоколу № 1 Парафіяльних зборів Релігійної громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса від 06.06.2021 та клопотання про прискорення розгляду справи.

У судове засідання 12.11.2024 з`явилась представник заявника адвокат Мудра А.А. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, заяви та клопотання не подавали, про розгляд справи повідомлені належним чином. У зв`язку з витребуванням у заявника належних доказів того, що він є правонаступником Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси, розгляд справи відкладено на 25.11.2024.

22.11.2024 на адресу суду від заявника надійшла копія Статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) місто Одеса" (нова релакція), зареєстрованого 09.08.2022.

У судове засіданні 25.11.2024 з`явилась представник заявника адвокат Мудра А.А. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, заяви та клопотання не подавали, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник заявника клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримала, пррсила їх скасувати, оскільки відсутні підстави для продовження дії арешту нерухомого майна, який триває майже 20 років.

Вирішуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 у справі № 2-3649/05 звернулась Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Троїцька парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) місто Одеса». З наданих суду доказів, а саме: Статуту Релігійної ораганізації "Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) місто Одеса" вбачається, що Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Троїцька Парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) місто Одеса" є перейменованою Релігійною організацією Релігійної громади Свято-Троїцької Парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату м. Одеса. Тобто, з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову звернувся учасник справи № 2-3649/05.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. Рішення у справі «Беєлер проти Італії, № 33202/96, п. 107).

Вимоги законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (див. рішення у справі «Ентрік проти Франції» від 22 вересня 1994 року).

У рішенні «Андрій Руденко проти України», заява № 35041/05, рішення від 21.12.2010, Європейський суд з прав людини зазначив: втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції», № 31107/96, п. 58).

Судом встановлено, що матеріали справи № 2-3649/05 за позовом Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 19.11.2003 та договору купівлі продажу від 06.12.2004 недійсними були вилучені до знищення та знищені. Оригінал рішення зберігається в архіві Приморського районного суду м. Одеси у збірнику знищених справ.

На запит суду щодо надання матеріалів справи № 2-3649/05 архівом надані засвідчені копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2005, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25.05.2006 та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 04.12.2007.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 за клопотанням Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси накладено арешт на нежитлове приміщення (колишню будівлю кінотеатру «Супутник»), загальною площею 882,4 кв.м., що знаходиться в м. Одесі по 2-му Артилерійському провулку, 7.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2005 задоволено позов Релігійної Громади Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси; визнано недійсним нотаріально посвідчений договір дарування від 19.11.2003, згідно якого Релігійна Громада Свято-Троїцької парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси подарувала ОСОБА_1 нежитлове приміщення колишнього кінотеатру «Супутник», загальною площею 882,4 кв.м., розташоване в будинку № 7 по Артилерійському провулку в м. Одесі; визнано недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 06.12.2004 року нежитлового приміщення колишнього кінотеатру «Супутник», укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалами Апеляційного суду Одеської області від 25.05.2006 та Апеляційного суду Харківської області від 04.12.2007 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2005 залишено без змін.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України у редакції, чинній станом на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, згідно законодавства, чинного на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, вжиті заходи забезпечення позову продовжували діяти, оскільки позов у справі було задоволено.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільний справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 7-9 ст. 158 ЦПК України у редакції, чинній станом на сьогоднішній день, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

Враховуючи те, що станом на сьогоднішній день учасник справи, за клопотанням якого було застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зазначає про те, що підстави для продовження дії арешту відпали, справу розглянуто, рішення прийнято та просить скасувати заходи, вжиті за його клопотанням, суд вважає, що станом на сьогоднішній день відсутня необхідність продовження дії заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 у справі № 2-3649/05.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення клопотання та скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 158, 258, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову, подане представником Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Троїцька Парафія Української Православної Церкви (Православної Церкви України) місто Одеса" - адвокатом Мудрою А.А., у цивільній справі за позовом Релігійної Громади Свято-Троїцької Парафії Української Православної Церкви Київського Патріархату міста Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 19.11.2003 та договору купівлі продажу від 06.12.2004 недійсними - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 у справі № 2-3649/05, а саме, скасувати арешт, накладений на нежитлове приміщення (колишню будівлю кінотеатру «Супутник»), загальною площею 882,4 кв.м., розташоване в місті Одесі по 2-му Артилерійському провулку, буд. 7, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2004 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА