Справа № 758/5376/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 травня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання недійсним умов договору, зобов`язання вчинити дії та захист прав споживачів

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання недійсним умов договору, зобов`язання вчинити дії та захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог, позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору при поданні даного позову, позивач посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, Закон України «Про банки та банківську діяльність», Закон України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.96 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Проте, в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Разом з цим, як вбачається з вищевказаного позову, позивач просить визнати недійсним кредитний договір між нею та відповідачем, а отже, виходить з того, що договір вже було укладено.

Таким чином, підставою звернення позивача з даним позовом не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», оскільки після укладення сторонами кредитного договору виникають інші правовідносини.

У позовній заяві позивач просить суд визнати недійсними умови договору між позивачем та відповідачем щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, встановленого розміру процентів за користування та комісії, визнати частково недійсними графіки щомісячних платежів за кредитним договором в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості, як незаконну комісію банку за обслуговування кредитної заборгованості, з моменту його укладення, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок платежів, здійснених позивачем за кредитними договорами, з часу укладення, повернувши позивачу надмірно сплачені грошові кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Таким чином, позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 3 028 грн.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено загальний розмір грошових коштів, які вона вважає надмірно сплаченими, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті за позовну вимогу майнового характеру, який, разом з тим не може бути меншим за 1 211,10 грн. Крім того, за позовну вимогу немайнового характеру позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211 грн.

Крім того, відповідно до п.п. 3-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, узгоджуватись з наданими суду повноваженнями щодо розгляду справи, мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог.

Разом з тим, позивачем зміст позовних вимог не конкретизовано, позовна заява не містить належного обґрунтування позовних вимог, послідовного викладу обставин на підтвердження позовних вимог.

Зокрема, позивачем не зазначено дату укладення договору, його номер, суму кредиту та взагалі будь-які умови договору, копію відповідного договору або інших письмових доказів, зі змісту яких можливо встановити умови зазначеного договору, до заяви не долучено.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить перерахувати платежі та повернути грошові кошти, сплачені за кредитними договорами, тобто більше ніж за одним договором.

З огляду на відсутність чіткого та послідовного викладу позовних вимог та їх обґрунтування, а також достатніх письмових доказів, зі змісту позовної заяви неможливо встановити, які саме права позивача порушено та якими діями відповідача.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись положеннями ст. ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання недійсним умов договору, зобов`язання вчинити дії та захист прав споживачів - залишити без руху;

Встановити позивачеві 10-денний строк з дня отримання копії Ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків;

Роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута;

Копію цієї ухвали направити позивачу;

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк