1Справа № 335/4803/24 2/335/2117/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 (далі відповідач, Позичальник) укладено кредитні договори:
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 склала:
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорами станом на 01.02.2024 склала 162718,71 грн., що підтверджується детальними розрахунками заборгованості, які додані до позовної заяви.
Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашена.
Щодо дотримання позивачем строків позовної давності, то позивач зазначив, що Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України). Статтею 264 того ж Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Окрім того, 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень УКУ).
24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.
В період воєнного, надзвичайного стану, строки , визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ).
У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позичальником).
01.07.2023 завершено дію карантину (Постанова КМУ № 651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Оскільки позивач звертається до суду 01.04.2024, то строки позовної давності вважає, що в даному випадку були дотримані.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 16, 264, 525, 526, 530, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 162718,71 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 06.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву АТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строк вчинення процесуальних дій.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків АТ «ПУМБ», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків АТ «ПУМБ» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Окрім цього, як вказав відповідач, сума коштів, отриманих відповідачем у кредит, взагалі позивачем не доведена.Відповідач із системного аналізу норм Цивільного кодексу України убачає, що позичальник має повернути повну суму отриманого кредиту у строки, визначені між Банком та позичальником. Право Банку вимагати від позичальника достроково повернути кредитні кошти виникає у випадку порушення позичальником строків повернення частини коштів виключно у разі наявності обов`язку позичальника повертати кредит частинами. Проте, анкета-заява, яка підписана ним, не містить умов щодо повернення кредиту частинами кредиту, а також не визначає строк кредитування. Інших доказів щодо наявності у відповідача обов`язку повернення кредиту частинами позивачем не надано.
Водночас, позивач надав йому кредитну картку, строком дії до листопада 2025 р., отже строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки та закінчується у листопада 2025 р., то у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково. Таким чином, на думку ОСОБА_1 вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 162718,71 грн. на цей час є взагалі передчасною та задоволенню не підлягає.
Позивач, подав суду відповідь на відзив відповідно до якого просив відхилити доводи відповідача за змістом відзиву як безпідставні та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохав розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Крім того, до заяви надав документи для долучення до справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
17.07.2019 між позивачем та відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту. Паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.
Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником надавши кредит в обумовлених розмірах.
Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Банком було надано до суду виписки з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.
З розрахунках заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договорами.
З виписки по особовому рахунку відповідача, детальних розрахунків заборгованості, які додані до позовної заяви, вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 склала:
Таким чином, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорами станом на 01.02.2024 становить 162718,71 грн.
Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Підпису клієнта у примірнику Публічних пропозицій банку бути не може, оскільки сторони уклали договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та Правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ст. 634 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 3, 6, 627 Цивільного кодексу /далі ЦК/ України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.
Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит.
Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.
Згідно п.5.1.7. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
З виписки по рахунку, також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав суму заборгованості та інші встановленими ними платежі.
Правомірність укладених між сторонами кредитних договорів, як правочинів сторонами не оспорена, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання.
Дії та пояснення у відповідача по оплаті заборгованості за кредит, свідчать про визнання ним свого боргу, та перебіг строку позовної давності відповідно переривався. Після переривання перебіг позовної давності почався заново, тобто з позовом банк звернувся до суду в межах строку позовної давності. Отже використання кредитних коштів відповідачем знайшло своє підтвердження належними доказами.
Таким чином, банк надав відповідачу кредитні кошти, а останній повинен був повернути. Проте, відповідач ОСОБА_1 , зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував належним чином, унаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просись суд стягнути в судовому порядку.
Розмір заборгованості за кредитними договорами підтверджується розрахунками які надані позивачем.
Відповідач свого контрозрахунок на розрахунок позивача не подав.
Щодо наданого відповідачем звіту, то суд приймає до уваги п. 9 «Положення про визначення критеріїв для списання знецінених фінансових активів банків України за рахунок оціночних резервів під очікувані кредитні збитки», затвердженого постановою Правління НБУ України від 13.04.2020 № 49, в якому зазначено, що списання безнадійної заборгованості є подією припинення визнання фінансового активу в бухгалтерському обліку. Банк припиняє визнання знеціненого фінансового активу в балансі, якщо списання здійснено за рахунок оціночного резерву. Списання відповідно до вимог цього Положення не є прощенням (анулюванням) боргу. Банк відповідно до внутрішніх процедур може продовжувати заходи щодо врегулювання заборгованості з метою відшкодування списаної за рахунок резерву заборгованості за фінансовим активом.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість у сумі 162718,71 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України , ст.ст.526, 530, 610, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у загальній сумі 162718,71 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 23.09.2024.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», вул. Андріївська, б. 4, м. Київ, 04070, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Макаров