Справа № 515/430/24
Провадження № 2-о/513/80/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

16 травня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Дивізійська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

У С Т А Н О В И Л А:

26 березня 2024 року представник заявника адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , яка була її матір`ю та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дивізія Білгород-Дністровського району Одеської області у віці 49 років.

Заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_1 . Заявниця є спадкоємицею померлої.

Після смерті матері залишилася земельна ділянка площею 7,84 га, що розташована на території Дивізійської сільської ради (за межами с. Кочкувате) Білгород-Дністровського району Одеської області, що належала їй на підставі Державного акту серії IV-ОД № 080242.

З 2008 року через хворобу заявниця забрала матір до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де вона і проживала до дня смерті. Надати нотаріусу свідоцтво про шлюб матері, внаслідок якого вона змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 заявниця не може, оскільки шлюб був зареєстрований в Сверловській області РФ та через військовий стан вона позбавлена можливості його отримати.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 26 березня 2024 року справу передано до Саратського районного суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2024 року головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Загальні вимоги до змісту позовної заяви встановлені частиною 3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Проте, зміст заяви не відповідає вимогам частини 3 статті 175 ЦПК України та статті 318 ЦПК України.

Так, до заяви не додано довідки Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неможливості внесення змін до відповідного актового запису; не зазначено доказів, що підтверджують факти, які просить встановити заявниця: виписки з погосподарської книги, довідки сільської ради, тощо; до заяви долучено довідки Дивізійської сільської ради, які видані чотирнадцять років потому; до заяви не долучено постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2012 року роз`яснено: "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що "вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Якщо у заяві про встановлення факту не зазначено, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу".

Зі змісту заяви вбачається, що у ОСОБА_1 виникли спадкові права та можливість їх подальшої реалізації, тобто оформлення права на спадщину.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України№ 3425-XII від 02 вересня 1993 року "Про нотаріат" (далі - Закон).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до пунктів 1, 3 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (надалі - Порядок № 296/5), нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії оформлюється постановою, в які викладаються мотиви її прийняття, що і надає можливість її подальшого оскарження.

Відсутність такої постанови свідчить про відсутність у заявника порушеного права та відсутність підстав для звернення до суду за захистом своїх прав саме з такими вимогами.

До матеріалів заяви постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не додано.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За встановлених обставин суд вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків.

Якщо заявниця у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде їй повернута.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 318, 258-261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Дивізійська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька