Провадження № 2/202/1370/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі :

судді Доценко С.І.

за участю:

секретаря Тарасової К.О.

позивачки ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Новогродівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відділу державної виконавчої служби Новогродівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції в якому просить суд скасувати арешт квартири розташованої в АДРЕСА_1 , яка належала її матері ОСОБА_3 і на яку відповідачем накладено арешт в порядку примусового стягнення боргу з ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Коли вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини після її смерті то нотаріус їй повідомила, що на квартиру накладений арешт відділом ДВС Новогродівського міського управління юстиції як на власність ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом із державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. ОСОБА_4 є її чоловіком, але ж він ніколи не мав права власності на квартиру. Така помилка відділу ДВС порушує її право на прийняття спадщини , яка залишилась після смерті матері. Просила позов задовольнити та поновити порушене право.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2023 року було відкрите провадження за правилами загального позовного провадження. За ініціативою суду до участі в справі був залучений як третя особа без самостійних вимог з боку відповідача ОСОБА_2 .

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що 04.09.2012 року на підставі ухвали Новогродівського міського суду Донецької області про забезпечення позову в справі 0536/937/2012 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції було зареєстроване обтяження № 1248482 у вигляді арешту нерухомого майна , а саме об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_2 При цьому на теперішній час у відповідача відсутня інформація щодо виконавчого провадження відкритого на підставі ухвали суду в справі 0536/937/2012. Але ж , станом на 26.12.2023 у відділі ДВС на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 398725520 боржник за яким ОСОБА_2 в межах якого державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Також, в провадженні відділу перебуває виконавче провадження щодо позивача за заявою Департаменту державного нагляду за безпекою на наземному транспорті . Виконавчі провадження не завершені. Тому просили відмовити в задоволенні позову.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідно до копії свідоцтва про право власності №694 від 10 грудня 2019 виданого КП Селидівське БТІ згідно зареєстрованих даних власником квартири зазначена ОСОБА_3 . Як зазначає відповідач арешт на квартиру накладений з метою забезпечення виконання судового рішення про стягнення боргу ОСОБА_2 , але ж він, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за параметрами щодо належності об`єктів ОСОБА_2 ніколи не був власником квартири АДРЕСА_3 . На думку позивача відповідач, при накладенні арешту на квартиру не переконався в належності квартири відповідачу. Зазначений арешт є перешкодою для реалізації нею її майнових прав . Просить скасувати арешт.

Ухвалою від 12.01.2024 року закрите підготовче судове засідання та справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач пояснила, що спірна квартира була отримана 06.12.1980 року в найм її батьком ОСОБА_5 на підставі ордеру №1347 від 06.12.1979 року для проживання його та членів його сім`ї. Її батьки все життя прожили в цій квартирі та 10.12.2019 року квартира була приватизована її матір`ю ОСОБА_3 ,відомості про це зареєстровані в БТІ. Деякий час вона з чоловіком були зареєстровані в цій квартирі. Ні вона ні її чоловік на момент приватизації в квартирі не проживали. До 10.12.2019 року зазначена квартира перебувала в комунальній власності, а тому на неї не міг бути накладений арешт за борговими зобов`язаннями ОСОБА_2 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але ж залишив заяву про розгляд справи без їх участі з урахуванням відзиву на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_2 пояснив, що він є чоловіком позивачки. Після одруження деякий час вони з дружиною були зареєстровані в квартирі , але ніколи в ній не проживали. Там жили батьки дружини. Ніяких прав на цю квартиру він не має. На 31 серпня 2012 року квартира перебувала в комунальній власності. Тому просив задовольнити позов.

Вислухавши осіб, що приймали участь в судовому розгляді та дослідивши надані сторонами докази судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено зокрема статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент звернення позивача до суду із позовом).

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що позивачка звернулась до суду, тому що при зверненні до державного нотаріуса Новогродівської державної нотаріальної контори Донецької області для оформлення прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що на квартиру АДРЕСА_4 , яку вона вважає спадковим майном, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.09.2012 року зареєстроване обтяження у вигляді арешту на підставі постанови про відкриття ВП№ 34120386 від 04.09.2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції на підставі ухвали Новогродівського міського суду про забезпечення позову в справі № 2/0536/408/2012,536/937/2012 від 31. 08.2012 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №319 від 05.10.2021 року Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2021 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.09.1975 року , Новогродівською міською радою м. Селідова , Донецької області та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Ніколаєвською с/радою с.Ніколаєвка Донецької області встановлено, що позивачка мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » та дійсно є донькою померлої ОСОБА_3 , а тому як спадкоємець першої черги , має право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (ст. 1261 ЦК України).

А тому відповідно до ст.16 ЦК України та ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вона має право вимоги за цим позовом.

Судом встановлено, що дійсно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , яке зроблено нотаріусом , згідно з параметрами запиту про право власності та обтяження квартири АДРЕСА_4 04.09.2012 року зареєстроване обтяження у вигляді арешту зазначеної квартири на підставі постанови про відкриття ВП№ 34120386 від 04.09.2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції на підставі ухвали Новогродівського міського суду про забезпечення позову в справі № 2/0536/408/2012,536/937/2012 від 31. 08.2012 року. Власником обтяжуваного майна в розділі «Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» зазначений ОСОБА_2 , який зазначений проживаючим за цією адресою. При цьому в розділі « Відомості з реєстру права власності на нерухоме майно» відомості про нього як власника квартири відсутні.

При перевірці Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , яке зроблено нотаріусом за параметрами пошуку за прізвищем фізичної особи « ОСОБА_2 » та відомостями РНОКП та паспорту, встановлено, що в реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про його право власності на спірну квартиру . Таким чином, на час реєстрації обтяження квартира йому не належала на праві власності.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 10 грудня 2019 року серії НОМЕР_5 , КП « Селидівське бюро технічної інвентаризації» посвідчує ,що квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Квартира приватизована згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду» .

На підставі копій типового договору найму житла та акту передачі квартири судом встановлено, що 06.12.1980 року квартира АДРЕСА_3 була передана для проживання ОСОБА_5 , який є батьком позивачки (згідно свідоцтва про народження) та членам його сім`ї на підставі ордеру №1347 від 06/12 1979 року.

Таким чином, судом встановлено, що на момент реєстрації обтяження на спірну квартиру , що відбулось 04.09.2012 на підставі постанови про відкриття ВП№ 34120386 від 04.09.2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції на підставі ухвали Новогродівського міського суду про забезпечення позову в справі № 2/0536/408/2012,536/937/2012 від 31. 08.2012 року квартира ОСОБА_2 не належала, а перебувала в комунальній власності до 10 грудня 2019 року. З 10 грудня 2019 року на підставі Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» право власності на квартиру в КП « Селидівське бюро технічної інвентаризації» було зареєстроване за ОСОБА_3 , яка на підставі ордеру на вселення отримала право на проживання в зазначеній квартирі з 1979 року.

При перевірці в Єдиному державному реєстрі судових рішень відомостей по справі 0536/937/2012, провадження 2/0536/408/2012 встановлено, що предметом розгляду Новогродівського міського суду Донецької області було стягнення боргу з ОСОБА_2 . Розгляд справи завершився ухваленням рішення від 14.11.2012 року. В базі даних Єдиного державного реєстру судових рішень по цій справі за 31.08.2012 року значиться ухвала про відкриття провадження в справі та відсутні будь-які рішення про накладення арешту на майно відповідача.

Також суд звертає увагу на те що ОСОБА_3 не була учасником судового розгляду в цивільній справі 0536/937/2012, провадження 2/0536/408/2012.

Відповідно до відзиву відповідача , в провадженні виконавчої служби не перебуває виконавче провадження по виконанню ухвали Новогродівського міського суду Донецької області від 31.08.2012 року по справі 0536/937/2012, провадження 2/0536/408/2012.

Таким чином, суд приходить до висновку , що обтяження на квартиру АДРЕСА_3 було накладено без достатніх правових підстав, тому що квартира не належала на праві власності боржнику ОСОБА_2 по справі 0536/937/2012, провадження 2/0536/408/2012, а його реєстрація в квартирі на момент реєстрації обтяження не надає право власності.

Зазначене обтяження перешкоджає позивачу в оформленні спадкового права на спірну квартиру.

Суд не приймає доводи відповідача про те що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є боржниками в інших виконавчих провадженнях, тому що це не впливає на спірні правовідносини.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

А тому, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Новогродівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , яке було накладене 04.09.2012 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 34120386 від 04.09.2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції на виконання ухвали Новогродівського міського суду Донецької області про забезпечення позову в справі № 536/937/2012 провадження 2/0536/408/2012 від 31. 08.2012 року та зареєстроване 04.09.2012 року за № 12948482 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Повний текст рішення складено 03.05.2024 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи , якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. І. Доценко