Справа № 449/284/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. м.Перемишляни

Суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

звернувся із заявою про забезпечення позову.

Просить накласти арешт на нерухоме майно: будівлю, літ.Б-1, загальною площею 121,00 м. кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 .

В обгрунтування заяви покликається на те, що в провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Сокільницької сільської ради в особі державного реєстратора Труби О.М., Перемишлянської міської ради Львівського району про визнання незаконним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно. Звертає увагу суду на те, що між сторонами існує майновий спір, який виник в процесі розпаювання майна пайового фонду КСП СГ ТзОВ Корелицьке. Зазначив, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, оскільки є особою, якій за рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв пайового фонду КСП СГ ТзОВ Корелицьке було передано у приватну власність в рахунок належного йому майнового паю нежитлову будівлю будинок електрика, і такий в подальшому під іншою умовною назвою як охорона автопарку був переданий керівником СГ ТзОВ Корелицьке Книш О.Я. у власність відповідача ОСОБА_3 , який у свою чергу подав документи на реєстрацію права власності на спірний об`єкт , в подальшому зареєструвавши за собою право власності на такий. Зазначив, що позивач вбачає в таких діях відповідачів, які полягали у реєстрації за ОСОБА_3 права власності на спірне майно, порушення свого майнового права та інтересу.

Вважає, що на даний час відповідач знаючи про те, що спірне майно було передане йому протиправно з численними порушеннями вимог закону, а також те, що вказане майно належало позивачеві і є ризик втратити це майно, намагатиметься його відчужити на користь третіх осіб. У випадку відчуження майна, яке є предметом даного спору буде допущено подальше порушення майнових прав позивача і це також може істотно ускладнити чи утруднити виконання майбутнього рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду. Відтак, може виникнути ситуація, в якій позивачу доведеться звертатися до суду з іншими позовами про витребування майна в іншого/нового власника, який може зараз придбати це майно у відповідача, якщо таке майно не буде перебувати під забороною його відчуження.

В обгрунтування заяви покликається на вимоги ст.ст.149,150,153,157 ЦПК України та просить таку задовольнити.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

В поданій до суду заяві про забезпечення позову відсутні відомості щодо належності будівлі літ.Б-1, загальною площею 121,00 м. кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності ОСОБА_3 на час розгляду такої.

Слід зазначити, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Позивач у заяві про забезпечення позову не вказує на докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. А лише, посилається на необхідність обмеження відповідача у реалізації його права власності на майно, оскільки під час розгляду справи відповідач може здійснити відчуження спірного нерухомого майна третім особам.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суду не подано переконливих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Направити копію ухвали заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Я. Гуняк