Справа № 572/1593/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/1593/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки майна зі спільної часткової власності в цілу частку майна,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просить виділити йому в натурі 50/100 частини майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 77,2 м2, житловою площею 42,7 м2, що складається з : 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-3 кухня, 1-4 туалет, 1-5 котельня, 1-6 житлова, 1-7 житлова, 1-8 житлова, 1-9 передпокій, а також Б-гараж, Г вбиральня, №1 огорожа, №2 ворота.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 1991 року, укладеного між ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Сарненської міської ради, набув 50/100 частини житлового будинку з господарськими приміщеннями по АДРЕСА_2 (рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради №764 від 11 червня 1997 року домоволодінню по АДРЕСА_2 , присвоєно нову адресу : АДРЕСА_1 ).

Рішенням виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області від 19 січня 1994 року №61, земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_3 , площею 703 м2, було передано у приватну власність безоплатно для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд.

Однак, як з`ясовано позивачем на даний час право власності за ним на частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку на підставі вказаного вище рішення Сарненської міської ради, не зареєстровано.

Позивач вказує, що для реєстрації права власності на земельну ділянку є необхідним відокремити частину житлового будинку кожному із співвласників, що і стало підставою для звернення ОСОБА_3 із цим позовом до суду.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що наявний висновок щодо технічної можливості поділу будинку між співвласниками, а тому, з урахуванням вимог чинного законодавства, просить здійснити виділ його частки у будинку із спільної власності.

В судове засідання позивач подав письмову заяву, якою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання також подала письмову заяву, якою заявлені до неї позовні вимоги визнала повністю, проти їх задоволення не заперечує.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності сторін, яке судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Врахувавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Так, правовідносини в даному випадку виникли з приводу розподілу майна, належного сторонам на праві спільної власності.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 1 та частиною 2 статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Надана позивачем копія Договору від 15 серпня 1991 року, доводить, що ОСОБА_3 на підставі цього договору набув право власності на 50/100 частини майна житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , житловою площею 42,5 м2, що складається з : 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 котельня, 1-4 житлова, 1-5 житлова, 1-6 житлова, 1-7 передпокій, а також Б-гараж, Г вбиральня.

Копія довідки №02/19-478 від 26 листопада 2009 року, виданої Сарненською міською радою, доводить, що домоволодінню АДРЕСА_2 , присвоєно новий АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем доведено, що ним було набуто частину житлового будинку (частка становить 50/100).

Згідно із копією технічного паспорта, виготовленого станом на 29 березня 2023 року по АДРЕСА_1 дійсно розташований об`єкт нерухомого майна, загальною площею 77,2 м2, житловою площею 42,7 м2, що складається з : 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-3 кухня, 1-4 туалет, 1-5 котельня, 1-6 житлова, 1-7 житлова, 1-8 житлова, 1-9 передпокій, а також Б-гараж, Г вбиральня, №1 огорожа, №2 ворота (слід зауважити, що площа приміщень вказаного об`єкта, зазначених у технічному паспорті, є більшою від тієї, що вказана у договорі від 15 серпня 1991 року).

Наданий суду висновок №3021 від 29 березня 2023 року щодо технічної можливості виділу (поділу) в натурі на окремі частки об`єкта нерухомого майна, здійснений «Консалтінговою компанією Білд Лайф», доводить, що при визначенні ідеальної частки 50/100 частини житлового будинку загальною площею 77,2 м2, житловою площею 42,7 м2, що знаходиться у АДРЕСА_1 , вказана частина може бути виділена в окреме будинковолодіння, як окремий об`єкт нерухомого майна, оскільки має окремий вхід, забезпечена інженерними комунікаціями.

Позивач вказує, що необхідність виділення частки у спільному майні, обумовлена бажанням позивача оформити право власності на частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку.

Згідно із ч.3 ст.358 ЦК України - кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем доведено факт набуття ним частини житлового будинку, яка з технічної точки зору може бути виділена вимоги позивача є обґрунтованими.

Таким чином, вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 328, 355, 356, 358 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) про виділення в натурі частки майна зі спільної часткової власності в цілу частку майна задоволити.

Виділити ОСОБА_5 в натурі 50/100 частини майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка набута ним відповідно до договору від 15 серпня 1991 року, укладеного між ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Сарненської міської ради.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: