Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Миколаївської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Миколаївської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейскоїслужби в Миколаївській області, в якому він просить стягнути на його користь 239 300 грн 00 коп. моральної шкоди.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.П. від 12.11.2024 року відведено суддю ОСОБА_2 від розгляду даної справи.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Баландіної В.Є. №186 від 22.11.2024 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зі змісту позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що спір виник з приводу здійснення органом досудового розслідування за його заявою від 11листопада 2021 року про вчинення щодо ОСОБА_1 шахрайських, на його думку, дій посадових осіб ПП "Вега-Груп" та заволодіння його коштами у розмірі 2 045 712 грн, розпорядження його майном за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв України та ріг вул. Новоодеська.

Разом з тим, суддею Черенковою Н.П. вже розглядалися матеріали позовних заяв з аналогічними вимогами і предметом спору, а саме: в провадженні судді Черенкової Н.П. перебували цивільні справи, в яких суддею Черенковою Н.П. заявлено самовідвід, а саме:

- №487/9078/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди;

- №487/9151/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди.

-№490/10371/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, в межах даних правовідносин, сформовано певну позиція суду, щодо наявних обставин, які стосуються предмету позову.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення у справі Де Куббера (DeCubber) від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 13-14, п. 24).

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі Де Куббера, серія A, № 86, с. 14, п. 26).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України підстави для відводу (самовідводу) судді є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 статті 39 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Виходячи з цих принципів, суддя зобов`язаний заявити самовідвід для забезпечення принципу безсторонності суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Інститут відводу/самовідводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід/самовідвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Враховуючи, що суддею Черенковою Н.П. заявлено відвід у справах №490/10371/21, №487/9078/21 та №487/9151/21 з аналогічними вимогами і предметом спору, а також те, що під час розгляду даних справ суддею Черенковою Н.П. сформована думка судді щодо взаємних прав та обов`язків сторін по справі, тому для ухвалення рішення безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне заявити самовідвід по справі№ 490/10268/21.

Заявлений самовідвід суддею Черенковою Н.П. на її участь у розгляді справи з заявлених підстав узгоджується з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Обґрунтування самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/10268/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Миколаївської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди.

Передати справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскаржується в порядку ст.ст. 352-355 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова