Справа № 234/1563/22
Провадження № 2/202/2400/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року позивач звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з цим позовом до відповідача.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 14.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13.12.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до розгляду та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. 02.02.2022 року було відкрите виконавче провадження №68470357 з примусового виконання виконавчого напису №919 від 08.01.2022 року, виданого приватним нотаріусом Івано-франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з неї, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 15 246,50 грн.

Про існування вказаного виконавчого напису вона дізналась з Єдиного реєстру боржників після відкриття виконавчого провадження.

Вказаний виконавчий напис, на думку позивача, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.199 року №1172, в редакції Постанови кабінету Міністрів України №662 для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу подаються кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Так, за відсутності оригіналу кредитного договору, підписаного сторонами, та виписки з банківського рахунку позивача із зазначенням номера рахунку та інших передбачених законом реквізитів приватний нотаріус Личук Т.В. позбавлений був можливості встановити безспірність вимог, утому числі суму основної заборгованості позивача, так само як і похідні суми.

Таким чином, на думку позивача, приватний нотаріус Личук Т.В. був зобов`язаний відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять по переліку безспірних вимог, відповідачем не могло бути надано доказів згоди, або наявність факту її, ОСОБА_1 , повідомлення про існування заборгованості, нотаріусу не було подано оригінал кредитного договору, оскільки вона, ОСОБА_1 , його не підписувала. Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» не могло надати виписку з її банківського рахунку, а довідка, складена кредитором, не може вважатись випискою з рахунку позивача.

Так, кредитний договір у даному випадку не був підписаний, у зв`язку із чим нотаріусу не можливо було достовірно встановити умови, на яких він був укладений. Вона, ОСОБА_1 , не визнає нарахованих комісій, процентів та неустойки, оскільки не погоджувала їх розміру, власного екземпляру договору у момент його укладення не отримувала.

З огляду на зазначене, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за реєстровим номером 919, вчинений 08.01.2022року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з неї, ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал»заборгованості, що виникла за кредитним договором №-94974 від 13.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 у розмірі 15 246,50 грн. та стягнути з ТОВ «Вердикт капітал» на її користь судові витрати у розмірі 1 488,60 грн.

В судове засідання позивач не з`явилася. Через систему «Електронний суд» подала заяву, в котрій просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на адресу суду не направив.

Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. у судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені.

Від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. надійшли матеріали виконавчого провадження №68470357.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.01.2022року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 919, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №-94974 від 13.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 у розмірі 15 246,50 грн., котра складається з 2 500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 12 246,50 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією.

Згідно виконавчого напису правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» за кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал»на підставі Договору факторингу №23-06/20 від 23.06.2020 року та Додатку №2 Акту прийому-передачі реєстру боржників від 18.11.2021 року.

Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.07.2021 року по 03.12.2021 року включно.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 02.02.2022 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 , то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14 січня 2022 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. всупереч нормам діючого законодавства вчинений не на нотаріально посвідченій угоді (кредитному договорі), укладеній між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» 13.07.2021 року, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису за реєстровим номером 919 таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 488,60 грн. (а.с. 1, 40).

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,259, 263-265,280,281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 08.01.2022року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №-94974 від 13.07.2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», правонаступником усіх прав та обов?язків котрого, на підставі Договору факторингу №23-06/20 від 23.06.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за період з 13.07.2021 року по 03.12.2021 року в загальному розмірі 15 246,50 грн., котра складається 2 500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 12 246,50 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, зареєстрований в реєстрі за номером 919, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»(інд. 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5Б, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 488 (тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 (шістдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.