Справа: 164/2370/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Селище Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Гейко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_1 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1493 га. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкоємцями є діти позивач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які спадщину у встановлений законом порядок і строк не прийняли. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожного зокрема, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення.

Відповідач Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2024 року.

Відповідно до витягу з погосподарських книг за 1988-2021 року № 699 від 25 вересня 2023 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 698 від 25 вересня 2023 року, по особовому рахунку № НОМЕР_2 будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, земельні ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,79 га та 1,1493 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493158 від 20 березня 2009 року, належить ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті постійно був зареєстрований за вказаною адресою разом із синами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадщину прийняв син ОСОБА_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які спадщину у встановлений законом порядок і строк не прийняли. (а.с. 5-6).

Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 20 листопада 2023 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 7).

Із витягу з рішення сесії Лісівської сільської ради № 8/3 від 29 грудня 1997 року вбачається, що ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га (а.с. 10).

Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493158 від 20 березня 2009 року, ОСОБА_1 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1493 га (а.с. 13).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 784/02-31 від 22 листопада 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, площею 0,25 га, 0,60 га та 1,1493 га (а.с. 16).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 864/01-16 від 22 грудня 2023 року, після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 99 за 2022 рік. 16 травня 2022 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 31-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га, які належали ОСОБА_4 , згідно з Витягом з Рішення Лісівської сільської ради Маневицького району від 29 грудня 1997 року № 8/3.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,1493 га, яка розташована на території Лісівської сільської ради Камінь-Каширського (Маневицького) району Волинської області та складається з: земельної ділянки, площею 0,3991 га, кадастровий номер :03:002:0137, земельної ділянки, площею 0,7502 га, кадастровий номер :03:002:0230, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493158, виданого 20 березня 2009 року на ім`я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Маневицька селищна рада Волинської області, адреса: 44601, смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Незалежності, 30.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2024 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська