Справа №359/7287/22
Провадження №2/359/173/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року адвокат Івашківський А.О., в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя (том 1 а.с.1 -4), вимоги якого обґрунтовує тим, що 19 липня 2003 року сторони у справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей. На момент подання позовної заяви, позивач має пільги, як багатодітна сім`я. На її утриманні перебуває троє синів. Відповідач не буру участі в їх вихованні, та не надає позивачці фінансової допомоги на утримання синів.

За час перебування в шлюбі сторонами набуто у спільну сумісну власність автомобіль Марки VOLKSWAGEN PASSAT, трикімнатну квартиру в с. Чубинське Бориспільського району Київської області та дві земельні ділянки. У зв`язку з поданою позовною заявою просив поділити вище вказане майно між сторонами у рівних частинах.

14 лютого 2023 року від представника позивача надійшла заяви про збільшення позовних вимог (том 1 а.с.126-129), представник просив відступити від рівності часток та врахувати, що відповідач намагається уникнути від надання коштів на утримання спільних неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим вважав би за доцільне визнати за Позивачкою право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 66,5 м2, 39,4 м2, та припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 66,5 м2, жилою - 39,4.

У травні 2023 року представник позивача подав заяви про зміну предмета позову (том 1 а.с.193-197), у якій вказав, що за час розгляду справи було отримано інформацію, що 18.10.2022 року ОСОБА_4 перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , та бажаючи уникнути розподілу вищевказаного транспортного засобу здійснив його продаж без попереднього погодження з Позивачкою. З урахуванням вище вказаного просив прохальну частину позову розглядати в наступній редакції: в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частки ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , у розмірі 322900 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки земельної ділянка площею 0,0662 га, кадастровий номер :04:003:0182; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки земельної ділянки орієнтовною площею 0,0031 га по АДРЕСА_2 на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області; визнати за ОСОБА_3 право власності 1/2 частки гаража по АДРЕСА_2 на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області; стягнути з відповідача судові витрати в загальному розмірі 8052,00 грн.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 07 листопада 2022 року (том 1 а.с.47) було відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

17 квітня 2023 року протокольною ухвалою Бориспільського міськрайонного суду залучено третю особу ОСОБА_5 (том.1 а.с.187-189).

З урахуванням заяви про зміну предмету позову представником відповідача 07 червня 2023 року подано відзив на позовну заяву (том 2 а.с.23-29), в обґрунтуванням якого останній зазначає, що відповідач частково визнає позовну вимогу про стягнення з нього грошової компенсації вартості частки позивача у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб «VOLKSWAGEN» проте, щодо заявлених інших позовних вимог вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач просить визнати за нею право власності на квартиру та одночасно припинити права власності відповідача на її частину, посилаючись на підстави визначені ст. 70 СК України. Відповідач зазначає, що Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей, вказане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивачка мала право пред`явити до виконання вказане рішення в межах суми платежу за один місяць, що Позивачкою зроблено не було та жодного виконавчого провадження стосовно Відповідача не відкрито. Вказане свідчить, що Позивачка свідомо не звертається до органів виконавчої служби з метою створення штучних обставин для подання заяви про збільшення позовних вимог. З огляду на викладене вище, єдиним належним та допустимим доказом наявності обставин, передбачених ст. 70 СК України, з урахуванням позиції позивачки, була б довідка, надана органами виконавчої служби про наявність у відповідача заборгованості із сплати аліментів, яку позивачка не надала. Щодо позовних вимог про поділ між сторонами в рівних частинах земельної ділянки орієнтовною площею 0,0031 га по АДРЕСА_2 на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району зазначає, що вказана земельна ділянка була отримана ОСОБА_4 в порядку безоплатної приватизації, а отже на підставі п.5 ст. 57 СК України є особистою приватною власністю відповідача на яке не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя. Щодо позовних вимог про поділ між сторонами в рівних частинах земельної ділянки площею 0,0662 га, кадастровий номер :04:003:0182 зазначає, що в якості підстави виникнення у Позивача права власності на земельну ділянку у визначено Копію рішення «Про передачу гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки» серія та номер: 2719-91-VI від 19.05.2015 року, видавник: Великоолександрівська сільська рада Бориспільського району Київської області. Втім ані Позивачем ані її представником до позовної заяви не додано вказаного вище рішення, що унеможливлює визначення правових підстав для передачі Позивачці зазначеної земельної ділянки у власність, т.я. у випадку якщо відповідна земельна ділянка передана у власність Позивачці на підставі п. 5 ст. 57 СК України, то відповідна земельна ділянка є особистою приватною власністю Позивачки на яке не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя.

21 червня 2023 року на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що за результатами поданого висновку відповідача, вартість транспортного засобу визначена в розмірі 581 200 00 коп. Проте, ознайомившись з вказаним висновком, вважає що представник Відповідача намагається ввести суд в оману. Вказаний висновок експерта містить інформацію, що транспортний засіб Відповідача перебував в декількох ДТП та отримав механічні пошкодження. Проте, жодних доказів таких ДТП Відповідачем не подавалося до суду. У зв`язку з цим вважає, що наданий висновок не є належним доказом у справі та просив не брати його до уваги.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позову в частині визнання за позивачкою права власності на трикімнатну квартиру, проте вказана позиція є безпідставною та необґрунтованою оскільки позивач після розірвання шлюбу жодного разу кошти для належного соціального забезпечення дітей не надавав та не надає. Не цікавиться як діти живуть з Позивачкою, чи вистачає у неї фінансів для повного та нормального забезпечення дітей. За весь час після розірвання шлюбу Відповідач не придбав або ж не подарував жоден одяг для спільних дітей, не сплатив кошти на їх навчання. Враховуючи вищевказане вважає, що на даний час є складові які є підставою для відступу судом від засад рівності часток подружжя відносно квартири.

23 січня 2024 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (том 2 а.с.94).

01 травня 2024 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя закритов частині поділу земельних ділянок.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що сторони перебували в шлюбі з 19 липня 2003 року по 31 березня 2023 та за цей час вони спільними зусиллями набули у власність автомобіль, квартиру та гараж.

Представник відповідач частково визнав позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб «VOLKSWAGEN». Однак, щодо заявлених інших позовних вимог вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі (том 2 а.с.81-82).

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 липня 2003 року сторони у справі зареєстрували шлюб. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 (том 1 а.с.6).

Від шлюбу у сторін народилася сини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (том 1 а.с.7,8,9).

05 грудня 2022 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (том 2 а.с.66-69).

Виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №359/6556/22 виданого 17.10.2023 року, було відкрито лише 24 жовтня 2023 року. Вказана обставина підтверджується поставною державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконачого провадження від 24.10.2023 р. ВП №73119675 (том 2 а.с.62-63)

Як вбачається з довідки розрахунку Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.11.2023 заборгованість відповідача за аліментами за період з 20 вересня 2022 р. по 07 жовтня 2023 р. становила 440 870,60 грн. (том.2 а.с.70-72).

З копії квитанції від 10.11.2023 року слідує, що ОСОБА_4 на наступний день перерахував на рахунок Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі суму у розмірі 440 870 грн. 60 коп. в рахунок погашення заборгованості по ВП 73119675 (том.2 а.с.73).

З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що відповідач в подальшому сплачував аліменти на утримання дітей: за жовтень 2023 року, в сумі 4766,50 грн. (том.2 а.с.74); за листопад 2023 року, в сумі 6158,00 грн. (том.2 а.с.75); за грудень 2023 року, в сумі 6158,00 грн. (том.2 а.с.76); за січень 2024 року, в сумі 6158,00 грн. (том.2 а.с.100); за лютий 2024 року, в сумі 6158,00 грн. (том.2 а.с.99); за березень 2024 року, в сумі 6158,00 грн. (том.2 а.с.108); за квітень 2023 року, в сумі 6158,00 грн. (том.2 а.с.109).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу 16133310 слідує, що квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу №1994, виданого 06 березня 2006 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, на підставі права власності належить ОСОБА_4 (том 1 а.с.25-26).

Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 травня 2006 року № 37 «Про оформлення права власності на гараж та сарай» вирішено оформити право власності на сарай по АДРЕСА_4 побудований в 1988 році, що знаходиться в с. Чубинське на ім`я ОСОБА_4 . Доручено Бориспільському рай БТІ видати свідоцтво про право власності на гараж (том 1 а.с. 29).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності,незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України).

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, таке майно або його вартість враховується при поділі, зокрема шляхом стягнення грошової компенсації 1/2 вартості такого майна.

За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Представником відповідачем за зустрічним позовом не заперечується факт того що спірний автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю, тому суд вважає цей факт таким, що не підлягає доведенню.

18 жовтня 2022 року вказаний автомобіль був перереєстрований на нового власника ОСОБА_5 , вказана обставина підтверджується довідкою головного сервісного центру МВС (том 1 а.с.143-144).

З висновку за результатами проведення судової транспортно-товарознавчого експертизи, наданої Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз №16393/23/54 від 22.05.2023 року слідує, що ринкова вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель «PASSAT», vin номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, станом на момент проведення дослідження, складає: 581 220 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ (том 2 а.с.30-40). Слід додати, що експертом було встановлено сліди відновлювального ремонту (фото автомобіля після ДТП, акт виконаних робіт №Н4409826 ТОВ «Автодім Атлант») та враховано це при визначенні ринкової вартості автомобіля.

З іншого висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3372 від 18.04.2023 (том 1 а.с.198-202) слідує, що експерт вираховував ринкову ціну вказаного транспортного засобу з середньостатистичного уживаного автомобіля, без аварійних пошкоджень. Таким чином вказаний експертний висновок був підготовлений без врахування документів, а саме фото автомобіля після ДТП, акт виконаних робіт №Н4409826 ТОВ «Автодім Атлант», які мають значення для визначення дійсної ринкової вартості автомобіля та відповідно були враховані експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Таким чином, суд приймає до уваги саме висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №16393/23/54 від 22.05.2023 року. та з огляду на це вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частини автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова НОМЕР_1 в розмірі 290 610 грн.

Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) зроблено висновок, що у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Оскільки спірна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , була придбана сторонами за час перебування у шлюбі то вони в силу вищезазначеного законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Вказана обставина сторонами в справі не заперечується.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Між тим варто зауважити, що суду не надано доказів на підтвердження позову у частині відхилення від рівності часток подружжя, зокрема не доведено, що відповідач не дбає про матеріальне забезпечення синів, ухиляється від участі в їх утриманні. Навпаки відповідач на наступний день після відкриття виконавчого провадження, погасив існуючу заборгованість у розмірі 440 870,60 грн. та в подальшому кожного місяця перераховував грошові кошти на утримання неповнолітні дітей. Проживання дитини з позивачкою, з огляду на положення статті 70 СК України, самі по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна, позивачем не доведено.

Вирішуючи спір, судом встановлено, що спірні квартири придбані подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю та частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні.

Таким чином в порядку поділу майна подружжя слід визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по частині кожному квартири АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог про поділ між сторонами в рівних частинах гаражу по АДРЕСА_2 на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області слід зазначити.

У відповідностідо ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем та її представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що станом на день звернення з цим позовом до суду ОСОБА_4 (відповідач) є власником гаражу, що розташовані по по АДРЕСА_2 , суд позбавлений можливості встановити наявність у ОСОБА_4 зареєстрованого права власності на вказане нерухоме майно, визначити дане нерухоме майно об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та здійснити його поділ, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції від 05 жовтня 2022 року (а.с.5) та квитанції від 06.02.2023 року вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_3 сплатила судовий збір у загальному розмірі 8049 гривні 00 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений частково. Тому з ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3219,60 грн..

На підставі викладеного та керуючись ч.1, ч.2 ст.60, ч.3 ст.61 СК України, ч.1, ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -

ВИІРШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 грошову компенсацію вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова НОМЕР_1 в розмірі 290 610 грн.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 3219,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 травня 2024 року

Суддя Чирка С.С.