Справа № 697/202/24
Провадження № 2/697/300/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л. О.

за участю секретаря Десятник О.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів цивільну справу за позовом адвоката Білоглазенко Галини Петрівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, діючи в інтересах ОСОБА_1 зверну лася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №128. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За останні роки між сторонами виникали різного роду конфлікти на побутовому рівні. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинені з початку 2022 року. Шлюб носить формальний характер, спільне господарство сторони не ведуть. Примирення між сторонами неможливе. Просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, судові витрати покласти на відповідача.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою суду від 30.01.2024 провадження у справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 05.03.2024.

16.02.2024 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній заперечував щодо розірвання шлюбу, пояснив, що сторони тимчасово з початком військових дій проживають окремо, позивач зі старшим сином виїхала за кордон, але спілкування вони не припинили, спільно виховують дітей, відповідач надає позивачу регулярно фінансову допомогу, крім того, позивач періодично приїздить до України та у цей період вони проживають разом у його квартирі в м. Києві. Під час останньої зустрічі позивач не виявляла бажання та намірів щодо розірвання їх шлюбу. У задоволенні позову просив відмовити (а.с.29-32).

16.02.2024 від відповідача надійшли клопотання про надання сторонам терміну на примирення та направлення справи за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва, за місцем постійного проживання відповідача (а.с.38-44).

Ухвалою суду від 05.03.2024 судовий розгляд у справі було відкладено до 11.04.2024.

12.03.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначила, що даний позов не є штучним, наміри позивача щодо розірвання шлюбу з відповідачем відповідають її волі, наміру на збереження сім`ї немає, а тому вона звернулася до адвоката для надання правничої допомоги щодо складання проекту позовної заяви. Позов ні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у задоволенні клопотань відповідача про вжиття заходів до примирення та направлення справи за підсудністю просить відмовити (а.с.63-67).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`яви лася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтрима ла, проси ла позов задовольнити (а.с.75).

Представник позивача - адвокат Білоглазенко Г.П. у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. та на сплату судового збору 1211,20 грн. (а.с.82).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, судова повістка повернулася на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.07.2006 вбачається, що ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 22.07.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №128. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с. 9).

Сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 20.12.2006 та серії НОМЕР_3 від 11.03.2011 (а.с.10,11).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

За змістом статті 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які незаборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування, зокрема, до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив вбачається, що позивач ОСОБА_1 категорично заперечує щодо примирення з відповідачем.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Надання строку для примирення подружжя є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18.

З огляду на зазначене, суд вважає, що призначення подружжю строку для примирення та зупинення розгляду справи є правом суду, необхідність якого визначається у кожному окремому випадку індивідуально.

Наявність наміру для примирення лише в одного з подружжя без такого в іншого не є правовою підставою для надання строку для примирення.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 вважає, що спільне подальше проживання із ОСОБА_2 не можливе в зв`язку з відсутністю згоди, порозуміння та поваги, неможливістю примирення між ними, а тому в задоволенні клопотання відповідача необхідно відмовити.

Щодо клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно відповіді з ЄДДР №426376 від 30.01.2024, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Докази про інше зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача в матеріалах справи відсутні.

Також належних доказів на підтвердження перебування на утриманні відповідача неповнолітньої дитини до суду не надано, домовленості між сторонами про розгляд справи про розірвання шлюбу за місцем проживання чи перебування відповідача матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно д ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підтвердження понесених позивачем витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу надані квитанція від 25.01.2021, договір про надання правової допомоги від 25.01.2024 та акти про надання послуг з професійної правничої допомоги від 26.01.2024 та 06.03.2024, які підтверджують як перелік наданих правових послуг так і їх вартість, яка була сплачена позивачем. При визначенні суми витрат на правову допомогу, суд не враховує копію платіжної інструкції від 24.01.2024 на суму 4321,61 грн як належний і допустимий доказ, оскільки така не містить даних позивача та договору,як підстави перерахування коштів, а призначенням платежу є переказ власних коштів третьої фізичної особи. З огляду на викладене, суд встановив, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом понесено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, тому у відповідності до ст.141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останньою судові витрати.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю та надання сторонам терміну на примирення - залишити без задоволення.

Позов адвоката Білоглазенко Галини Петрівни, діючої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.07.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №128 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати при сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Л . О . Колісник