Справа № 541/308/24
Номер провадження 4-с/525/1/2024
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2024 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смірнов Сергій Іванович, про визнання бездіяльності начальника Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенка Романа Васильовича протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

22 лютого 2024 року на адресу суду з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смірнов Сергій Іванович, про визнання бездіяльності начальника Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенка Романа Васильовича протиправною та зобов`язання вчинити дії.

29 січня 2024 року представник скаржника адвокат Смірнов С.І. звернувся до суду із скаргою про визнання бездіяльності начальника Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенка Романа Васильовича протиправною та зобов`язання вчинити дії. В скарзі зазначив, що на виконанні у Миргородському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції перебуває виконавче провадження № АСВП 59980688 з примусового виконання судового наказу № 525/892/19 виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття. В зв`язку з тим, що боржник ніде не працював станом на 01.12.2019 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у зв`язку з чим 06.12.2019 року начальником Великобагачанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Карпенко Р.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та внесено запис про обтяження № 34668638 (спеціальний розділ) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до інформаційної довідки від 24.01.2024 року. Відповідно до інформації зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50245784 від 16.12.2019, ОСОБА_4 Великобагачанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вид обтяження арешт нерухомого майна, тип об`єкта житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка кадастровий номер :30:004:0604, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2 га за тією ж адресою. Вищезазначений житловий будинок належить боржнику ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, які зареєстровані в реєстрі 24.04.2018 за № 694 та 695. Станом на 24.01.2024 року заборгованість по аліментам боржником погашена повністю і відсутня. Однак боржника було повідомлено, що відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, згідно даних виконавчого провадження виконання даного рішення не забезпечено в інший спосіб, а отже відсутні підстави зняття арешту з майна до закінчення строку виконання даного рішення. Враховуючи вищевикладене, представник скаржника адвокат Смірнов С.І. звернувся до суду зі скаргою відповідно до якої просить визнати протиправною бездіяльності начальника Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенка Романа Васильовича протиправною та зобов`язати посадових осіб зняти арешт з усього майна, яке належить ОСОБА_1 , який накладено у відповідності до постанови про арешт майна боржника від 06.12.2019 у виконавчому провадженні № АСВП 59980688.

Відповідно до ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31.01.2024 року цивільна справа № 541/308/24 направлена до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 20).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 року головуючим суддею по справі № 541/308/24 визначено суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячало Юрія Івановича (а.с. 22).

Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 24).

Скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника адвокат Смірнов С.І. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, 09.05.2024 року адвокат Смірнов С.І. направив на адресу суду заяву про проведення розгляду скарги за відсутності скаржника та його представника зазначивши про те, що вимоги скарги підтримують та просять їх задовольнити (а.с. 67).

Інші заінтересовані особи будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотання про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подавали (а.с. 55-56, 62, 65, 69).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановлено, що у провадженні Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № за АСВП 59980688 з примусового виконання судового наказу № 525/892/19 від 08.07.2019 року виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку доходу боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

06 грудня 2019 року у ВП № 59980688 начальником Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Карпенко Романом Васильовичем винесено постанову про арешт майна боржника для забезпечення виконання рішення.

01 листопада 2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з нерухомого майна боржника у зв`язку з повним погашенням заборгованості по виконавчому провадженню.

24 січня 2024 року начальник Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенко Р.В. листом повідомив боржника ОСОБА_1 , що державний виконавець не має законних підстав для винесення постанови про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 06 грудня 2019 року по ВП № 59980688, з посиланням на положення ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 ролку № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В силу частин 1, 2, 5, 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як зазначено у частинах 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Факт погашення заборгованості з аліментів боржником не є відповідно до положень статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття арешту з майна виконавцем.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, підставою для зняття арешту з майна боржника згідно вищенаведеної норми Закону № 1404-VIII є одночасне настання двох юридичних фактів: погашення заборгованості та можливість забезпечення виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Встановлено, що станом на 24.01.2024 року заборгованість по аліментам відсутня, однак боржником не забезпечено можливість виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на його майно. Крім того, доказів наявності в скаржника щомісячного доходу, грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду про сплату аліментів суду не надано, а відтак порушень державним виконавцем вимог закону не встановлено.

Отже, виконавець за правилами статті 59 Закону № 1404-VIII позбавлений повноважень зняти арешт, накладений постановою від 06.12.2023 року, оскільки заявником не наведено та не доведено належними та допустимими доказами підстав для такого рішення, визначених у вичерпному переліку частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII.

Такий висновок суду відповідає позиціям Верховного Суду, які викладено у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 336/61690/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 742/819/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 577/4889/19, від 26 травня 2021 року у справі № 490/6309/16-ц.

Отже, оскільки заявник сплачує періодичні платежі до повноліття дитини, не надав документального підтвердження про можливість забезпечення виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити у зв`язку її безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 258, 261, 447, 452 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження" (з наступними змінами та доповненнями), суд, -

вирішив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смірнов Сергій Іванович, про визнання бездіяльності начальника Миргородського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенка Романа Васильовича протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2024 року.

Суддя Ю.І. Ячало