Провадження № 6/761/794/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Факторинг Партнерс», заінтересовані особи: ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович, боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року представник заявника звернувся до суду із даною заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритого з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №57104 від 11.06.2021 року

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до розгляду судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, а тому відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути питання про заміну сторони стягувача за виконавчим документом за відсутності учасників судового розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2022р. у справі № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.10.2021р. у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22.07.2019р. у справі №822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що при розгляді справ необхідно встановити фактичні обставини справи, зокрема, чи було звернуто до примусового виконання та відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, яке відкрито на підставі виконавчого напису №57104 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» заборгованості за Кредитним договором №50 в розмірі 8087,10 грн.

У заяві зазначено, що 18.12.2023 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» укладено Договір факторингу №18/12-2023 про відступлення (передачу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги щодо заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №50.

В свою чергу, заявником надано до суду лише копію Витягу з Додатку №3 до Договору факторингу №18/12/2023, при цьому, самого договору, додатку до нього, акта приймання-передавання реєстру боржників, платіжної інструкції про перерахунок коштів матеріали справи не містять, що підтверджено Актом Шевченківського районного суду міста Києва №49.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтвердили те, що ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги щодо заборгованості за Кредитним договором №50.

Керуючись ст. ст.2, 13, 81, 89, 55, 354-355, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Факторинг Партнерс», заінтересовані особи: ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович, боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА