Номер провадження: 22-ц/813/5141/24
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Заїкіна А.П.

суддів Погорєлова С.О., Таварткіладзе О.М.,

вивчивши матеріали апеляційної скарги адвоката Лях Романа Миколайовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Йорк Індустрі» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2018 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, -

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 02 квітня 2024 року апелянтом було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду 16 квітня 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору та зазначеною в апеляційній скарзі неправильною датою оскарженого рішення

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто недоліки, зазначені в ухвалі.

Апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 1239,98 гривень, кошти зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку із пропущенням строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини 3- 4 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Встановлено, що апеляційну скаргу на рішення районного суду від 19 вересня 2018 року адвоката Лях Романа Миколайовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Йорк Індустрі» оскаржив 02 квітня 2024 року одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті статтею 126 ЦПК України передбачено право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями, встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга адвоката Лях Романа Миколайовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Йорк Індустрі», подана поза межами строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржуване рішення суду було ухвалено 19.09.2018 року, повний текст рішення виготовлено 19.09.2018 року, а апеляційну скаргу апелянт направив на адресу суду 02.04.2024 року, тобто після закінчення строків, установлених ст. 354 ЦПК України.

Матеріали справи містять докази повідомлення Державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» про розгляд справи Приморським районним судом м. Одеси 19 вересня 2018 року, тобто у день, коли було ухвалено судове рішення, однак представник ДП «Енергомонтажний поїзд №754» у судове засідання не з`явився.(а. с. 43)

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення від 02 жовтня 2018 року про те, що Державне підприємство «Енергомонтажний поїзд № 754» отримало копію рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.09.2018 р (а. с. 55).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та посилається на те, що у встановлений законом строк не зміг подати апеляційну скаргу, оскільки апелянту раніше не було відомо про існування даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, оскільки Державне підприємство «Енергомонтажний поїзд №754» брало участь у розгляді справи та належним чином було повідомлено про дату судового засідання, тому апеляційна скарга ТОВ «Йорк Індустрі» подана з пропуском строку визначеного ст. 354 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазначає, що вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, оскільки апелянту було відомо про розгляд справи та про наявність оскаржуваного рішення.

Отже, вирішувати питання про пропуск процесуального строку апеляційного оскарження з доводів, які наведені заявником є безпідставними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:

«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року);

«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже враховуючи, що рішення Приморського районного суду м. Одеси було ухвалено 19 вересня 2018 року, а з апеляційною скаргою апелянт звернувся лише 02 квітня 2024 року, тобто майже через 6 років, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав викладених в клопотанні про поновлення строку.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. 358 ЦПК України, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Лях Романа Миколайовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Йорк Індустрі» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2018 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного підприємства «Енергомонтажний поїзд №754» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених ч. 2 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Судді Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін

О.С. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе