Справа № 203/6406/24
Провадження № 2-з/0203/92/2024
УХВАЛА

12 листопада 2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулася Дніпровська міська рада з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому позивач просить суд:

- звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,2536 га шляхом демонтажу (знесення) побудованого об`єкту майна: мостіння ІІ з тротуарної плитки площею 4 083 кв.м, що розділено на окремі частини: майданчик Садового центру, на якому розміщені три металеві споруди з вікнами орієнтованими площами 22.0 кв.м, 9.4 кв.м, 3.4 кв.м. та ємності з землею і декоративними деревами і кущами; майданчик виставки електромобілів «Електри4ка», на якому розміщено дві споруди з металевого профілю та пластикових склопакетів орієнтовними площами 46.2 кв.м, 28.2 кв.м.; майданчик виставки б/в автомобілів «PlanetAvto», на якому розміщено дві споруди з металевого профілю та пластикових склопакетів орієнтовною площею забудови 4.5 кв.м. та 4.0 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_4 , згідно з актом обстеження земельної ділянки від 09.09.2024 №09/09/24-ЗС/1;

- припинити право володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна а саме: секцію №10 в магазині літ.А-1, поз.1-4, загальною площею 73,6 кв.м, А1-1 секцію №13, поз. 1-11, загальною площею 76,3 кв.м, металеву огорожу та споруди №5-9, мостіння І1 з тротуарної плитки 4 083 кв.м, приміщення магазину позиції 1-5, 14, загальною площею 155,2 кв.м., секції 11, 12, будівлі літ.А-1 (сб. з/бетон.Блок, цегла), який знаходиться у будинку АДРЕСА_5 (колишня адреса: АДРЕСА_4 ) (один А) на земельній ділянці площею 0,2536 га з кадастровим номером: :06:114:0037 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним іпотечний договір, що укладений 25.11.2016 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (Іпотекодержатель; РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. та зареєстрований в реєстрі за №3804 та скасувати державну реєстрацію іпотеки, номер запису: 17826625, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- скасувати державну реєстрацію та припинити обтяження, яке внесено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. у зв`язку із посвідченням іпотечного договору від 25.11.2016 у вигляді заборони відчуження зазначеного в договорі майна, а саме: номер запису про обтяження: 17638159 стосовно секції №10 в магазині літ. А-1, поз. 1-4, загальною площею 73,6 кв.м, А1-1 секцію №13, поз. 1-11, загальною площею 76,3 кв.м, металеву огорожу та споруди №5-9, мостіння І1 з тротуарної плитки 4 083 кв.м, приміщення магазину позиції 1-5, 14, загальною площею 155,2 кв.м., секції 11,12, будівлі літ. А-1 (сб. з/бетон. Блок, цегла), який знаходиться у будинку АДРЕСА_5 (колишня адреса: АДРЕСА_4 ) (один А) на земельній ділянці площею 0,2536 га з кадастровим номером: :06:114:0037, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- судові витрати покласти на відповідачів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року, судова справа № 203/6406/24, провадження № 2/0203/2255/2024, була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 12.11.2024 року.

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Разом з позовом позивач (далі заявник) подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: секцію АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на нерухоме майно, а саме: секцію АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.11.2024 року, судова справа №203/6406/24, провадження №2-з/0203/92/2024, була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 12.11.2024 року.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що ним подано позовну заяву про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться на АДРЕСА_4 . Предметом позову є земельна ділянка по АДРЕСА_4 . На зазначеній земельній ділянці самочинно побудовано нерухоме майно, а саме:

- мостіння ІІ з тротуарної плитки, площею 4083 кв.м, що розподілено на окремі частини:

- майданчик Садового центру, на якому розміщені три металеві споруди з вікнами, орієнтовними площами 22.0 кв.м, 9.4 кв.м, 3.4 кв.м, та ємності з землею і декоративними деревами і кущами;

- майданчик виставки електромобілів «Електри4ка», на якому розміщено дві споруди з металевого профілю та пластикових склопакетів орієнтовними площами 46,2 кв.м, 28.2 кв.м.;

- майданчик виставки б/в автомобілів «PlanetAvto», на якому розміщено дві споруди з металевого профілю та пластикових склопакетів орієнтовною площею забудови 4.5 кв.м. та 4.0 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_4 , згідно з актом обстеження земельної ділянки від 09.09.2024 №09/09/24-ЗС/1.

Позивач вказав, що земельна ділянка по АДРЕСА_4 ніколи не передавалась під будівництво будь-яким юридичним або фізичним особам, право власності чи користування нею за будь-якими юридичними або фізичними особами не оформлювалось. Порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування Дніпровської міської ради полягає у позбавленні можливості реалізації свого права користування та розпорядження комунальним майном (земельною ділянкою), що є порушенням економічних та соціальних інтересів громади. Незаконне позбавлення права власності на нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади, завдає значної шкоди територіальній громаді, підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає значної шкоди інтересам держави та громадян.

Заборона вчиняти дії відносно здійснення реєстраційних дій на час вирішення справи забезпечить можливість поновлення прав Дніпровської міської ради до набрання законної сили судовим рішенням. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде відчужено, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в межах одного судового провадження.

Таким чином, позивач вважає, що єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, позивач не долучив жодного документа.

Проте до позовної заяви позивач додав копії, зокрема: Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.11.2024 року; рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.10.2016 року по справі №183/5223/16; рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року по справі №183/5223/16; постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.09.2019 по справі №183/5223/16; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 24.07.2003 №2061; Акта державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації по АДРЕСА_7 ; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3458 від 20.11.2003; договору купівлі-продажу нежитлового приміщення; свідоцтва про право власності на нерухоме майно; акту обстеження земельної ділянки №09/09/24-ЗС/1 від 09.09.2024 року.

Суд, вивчивши доводи позивача, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України, є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18).

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (постанова ВС від 24 квітня 2024 року у справі №754/5683/22).

У випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Водночас у таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанова ВС від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18 ).

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Згідно з абзацом 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до положень частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, вирішуючи по суті заяву позивача про забезпечення позову, суд бере до уваги те, що предметом спору є земельна ділянка, площею 0,2536 га, з кадастровим номером: :06:114:0037, що знаходиться на АДРЕСА_4 , та на якій розміщені інші об`єкти нерухомого майна.

При цьому заява про забезпечення позову стосується об`єкта нерухомого майна секції АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та яка разом з іншими об`єктами нерухомого майна розташована на земельній ділянці, площею 0,2536 га, з кадастровим номером: :06:114:0037. У заяві про забезпечення позову заявник обґрунтовує обраний ним вид забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на нерухоме майно, а просить суд забезпечити позовні вимоги шляхом заборони вчиняти певні дії щодо відчуження нерухомого майна.

За відомостями з Державного реєстру речових прав за адресою: АДРЕСА_4 , секція №10 в магазині є предметом іпотеки за договором іпотеки №3804 від 25.11.2026 року; іпотекодержатель: ОСОБА_2 , іпотекодавець: ОСОБА_1 ; строк виконання основного зобов`язання: 25.11.2026 року, розмір основного зобов`язання: 176400,00 грн, правочин, в якому встановлено основне зобов`язання: договір позики №3803 від 25.11.2016 року; 25.11.2016 року зареєстроване обтяження у виді заборони на нерухоме майно за договором іпотеки №3804 від 25.11.2026 року, обтяжував: ОСОБА_2 .

Аналіз викладених вище норм та обставин справи вказує, що заявник повинен надати суду докази на підтвердження своїх вимог з метою доведення того, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також на підтвердження відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, їх співмірності.

Водночас позивач подав до суду невмотивовану заяву про забезпечення позову, оскільки не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вимог, викладених у заяві, та тверджень, на які посилається представник позивача з метою їх обґрунтування, не доведена наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тим більше, що секція №10 в магазині належить на праві власності відповідачу-1 та є іпотечним майном, щодо якого зареєстроване обтяження у вигляді заборони відчуження майна.

При цьому суд наголошує на тому, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження об`єктивного існування ризиків незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, того, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси заявника будуть порушені, а само по собі подання негаторного позову не може слугувати таким доказом.

Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, з огляду на її необґрунтованість.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва