ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9957/24 Справа № 192/2456/24 Головуючий у першій інстанції: Щербина Н. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якій просить зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг усунуть порушення розгляду моїх скарг від 30.05.2024, 13.06.2024, 23.06.2024, шляхом проведення позапланової виїзної перевірки порушення ліцензійних умов та порушення її законних прав суб`єктом господарювання АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі"; зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг усунути порушення розгляду її скарги від 30.05.2024, 13.06.2024, 23.06.2024, шляхом проведення позапланової виїзної перевірки порушення ліцензійних умов та порушення законних прав суб`єктом господарювання ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги"; стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг моральну шкоду у еквіваленті 3000,00 євро на день винесення рішення суду, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" як джерело права.

Стаття 124 Конституції України визначає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Разом з тим згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження місцевий суд вказав, що позивачка оспорює бездіяльність відповідача в частині розгляду її скарг шляхом проведення позапланової виїзної перевірки порушення ліцензійних умов та порушень прав позивача АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» та просить зобов`язати відповідача усунути порушення розгляду її скарг шляхом проведення позапланової виїзної перевірки порушення ліцензійних умов та порушень прав позивача ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». У зв`язку із зазначеним місцевий суд дійшов висновку, що розгляд даного позову у цілому має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

Разом із тим, обґрунтовуючи мотиви відмови у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не навів обґрунтування щодо кожної заявленої позовної вимоги.

Так, місцевий суд не звернув увагу, що ОСОБА_1 заявлено, зокрема, позовну вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди на підставі статті 23 Цивільного Кодексу України; спеціальна норма щодо стягнення шкоди у позовній заяві не конкретизована.

Висновків, що заявлена позовна вимога про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 23 ЦК України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, - місцевим судом не наведено та не перевірено наявність підстав для відкриття провадження за вказаною вимогою у порядку цивільного судочинства.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини у їх сукупності та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі у повному обсязі.

Таким чином, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2024 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова