Справа № 674/169/24
Провадження № 2/674/213/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е ,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дунаївці в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення порушень правил добросусідства ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , в якому просив зобов`язати відповідача не утримувати бджіл за адресою АДРЕСА_1 в кількості з розрахунку більше 1 бджолосім`я на 30 м2, забезпечити наявність на пасіці суцільної огорожі не менше 2,5 метри, а у разі неможливості вивезти пасіку за межі господарства; зобов`язати відповідача зрізати дерева в кількості 5 шт., зокрема 1 акацію, 2 горіхи, 1 липу, 1 декоративне дерево, які розміщені в безпосередній близькості від домогосподарства по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову посилалося на те, що він є власником будинку за адресою АДРЕСА_2 та земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку. Сусідній будинок за адресою по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , але в будинку він не проживає. На цьому господарстві відповідач утримує пасіку з порушенням санітарних норм та правил, бджоли постійно кусають позивача, який має алергічні реакції, забруднюють білизну, що сушиться. Також, в безпосередній близькості до межі, на земельній ділянці відповідача ростуть дерева - 1 акація, 2 горіхи, 1 липа, 1 декоративне дерево, крони яких та коріння виходять на земельну ділянку позивача, затіняють її, падають сухі гілки та листя. Вказані факти порушують правила добросусідства. За зверненням ОСОБА_1 Дунаєвецьке управління ГУ Держпродспоживслужби у Хмельницькій області виявило, що на домогосподарстві ОСОБА_4 дійсно розміщена пасіка 12 бджолосімей на 120 кв.м. Пасіка не зареєстрована у Єдиному державному реєстрі, не огороджена суцільним парканом, не проводяться лабораторні дослідження. Тому, 07.11.2023 на відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.107 КУпАП та в подальшому постановою накладено штраф, який ОСОБА_4 сплатив. Крім того, позивач звертався до Дунаєвецької міської ради щодо неналежного утримання бджіл відповідачем та проникнення на його територію коріння та гілок дерев. Комісією ради було встановлено, що бджоли дійсно утримуються неналежним чином, гілки та коріння дерев проникають на територію ОСОБА_1 .. Відповідачу було направлено лист щодо дотримання правил добросусідства, але він ніяким чином на нього не відреагував, про що свідчить акт виконкому Дунаєвецької міської ради від 03.01.2024. Позивач в силу віку не може зрізати гілки, які проникають на його територію, тому ці дерева відповідач повинен зрізати. Неналежне утримання пасіки несе загрозу для життя та здоров`я позивача, на неодноразові прохання щодо добросусідських відносин стосовно утримання бджіл та дерев відповідач погрожує фізичною розправою.

Ухвалою судді від 12.02.2024 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 13.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

07.03.2024 представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. ОСОБА_4 належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, що межує з земельною ділянкою позивача, який стверджує, що йому заважають вулики. Проте, розмір земельної ділянки 0,06 га дозволяє розмістити таку кількість вуликів. Між пасікою відповідача та земельною ділянкою позивача знаходяться плодові дерева, паркан 173 см., сітка 52 см., гараж 2,5 м., що спростовує твердження позивача про небезпеку бджіл. Відстань від пасіки до домоволодіння ОСОБА_1 становить 6 метрів, пасіка межує із дорогою для заїзду та земельною ділянкою Ткачової. Сам по собі факт утримання пасіки відповідачем не є порушенням права позивача на безпечні та здорові умови проживання та користування земельною ділянкою та будинком. Вимоги законодавства не містять обмежень у відстані розміщення пасіки від жилих будинків та заборони її розташування на присадибних ділянках. Пасіка, яка належить відповідачу не є бджільницьким підприємством. Крім того, дійсно на земельній ділянці ОСОБА_4 ростуть дерева, однак, вони не суміжні із земельною ділянкою позивача, а з земельною ділянкою Ткачової та дорогою для заїзду. Коріння дерев не виходить за межі земельної ділянки відповідача, а найближче дерево розташоване до дороги на відстані 3 метрів. Позовна заява не містить доказів на підтвердження порушення будівельних норм та правил при висадці дерев. З позову не вбачається, які саме права позивача як власника земельної ділянки порушено та необгрунтовано можливість захисту прав тільки у спосіб зрізання дерев, що є крайньою мірою.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки в с.Січенці Кам`янець-Поділського (колишнього Дунаєвецького) району Хмельницької області, площею 0,13 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серії ХМ №016843 від 11.11.2003. Згідно плану меж земельної ділянки, від точки «е» до точки «а» знаходяться землі ОСОБА_5 , від точки «д» до точки «е» землі ОСОБА_6 .

Відповідно до частини другої статті 1 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №362274179 від 18.01.2024, відповідач ОСОБА_4 є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.05.2013.

В судовому засіданні сторони та свідки підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками суміжних земельних ділянок, тобто вказана обставина ніким не оспорюється та за таких обставин визнається судом доведеною.

Згідно Акту від 03.01.2024, складеного комісією виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 встановлено, що домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 розділяє металевий паркан з бетонною основою 1,5 метра, над частиною цього паркану встановлено сітку довжиною 7 м. заввишки 0,5 метри. На присадибній ділянці ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , в районі знаходження паркану та сітки, розташовані вулики, кількість яких не встановлювалась, відстань від крайніх вуликів до паркану, яким розмежовує земельні ділянки не замірялась, через відсутність власника пасіки. Частина гілля дерев, що ростуть на земельній ділянці ОСОБА_4 нахилені над ділянкою ОСОБА_10 , частина гілля на деревах зрізана. Аналогічні відомості містять відповіді Дунаєвецької міської ради ОСОБА_10 від 22.08.2023, від 03.01.2024.

Допитані в судовому засіданні у якості свідків члени комісії виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили обставини, викладені в акті комісії від 03.01.2024.

12.09.2023 головним управлінням Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Гнатишину А.П. повідомлено, що 31.08.2023 представником управління відбувся розгляд звернення щодо порушення правил утримання бджіл шляхом обстеження присадибної ділянки ОСОБА_4 .. В ході обстеження виявлено ряд порушень: не проведено реєстрацію в Єдиному державному реєстрі, пасіка не огороджена суцільним парканом, на проводяться лабораторні дослідження, на площі 120 м.кв. розміщено 12 бджолосімей, на території пасіки встановлено напувалки з водою. За результатами обстеження ОСОБА_4 рекомендовано, серед іншого, огородити пасіку суцільним парканом висотою не менше 2,5 метри до 01.11.2023, провести оптимізацію пасіки з розрахунку 30 кв.м. на одну бджолосім`ю, на момент медозабору перемістити пасіку за межі дворогосподарства для запобігання нещасних випадків (покусів бджіл).

07.11.2023 головним спеціалістом головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Лисак В.Є. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.107 КУпАП, зокрема, він не забезпечив виконання ветеринарних санітарних правил. Пасіка не зареєстрована державному реєстрі, не огороджена.

В матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.11.2023, складена відносно ОСОБА_4 та квитанція «Приватбанк», разом з цим, означені документи суд визнає неналежними доказами, оскільки не містять інформацію про предмет доказування у зв`язку з їх нечитабельністю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка головний спеціаліст головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Лисак В.Є. повідомив суду, що 31.08.2023 він за зверненням позивача виїжджав на господарство ОСОБА_4 та склав акт. Встановив, що пасіка не огороджена, кількість бджолосімей не відповідає вимогам законодавства, вулики розміщені хаотично з порушенням санітарних норм. Після чого, було складено протокол про адміністративне правопорушення, постанову про накладення стягнення у вигляді штрафу. ОСОБА_13 вказаний штраф сплатив.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що є старостою с.Січенці, де проживають позивач та відповідач. За зверненням ОСОБА_1 щодо неправильного розміщення пасіки виїжджала тричі. На земельній ділянці ОСОБА_13 побачила вулики близько 10 штук та низький паркан, бджоди літали на території домогосподарства ОСОБА_1 .. Біля паркану було дерева 5-6 акацій, гілля дерев нависали над подвір`ям позивача.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що є дружиною позивача, бджоли цілими роями залітають до них в будинок, у чоловіка алергічна реакція на укуси бджіл. У ОСОБА_4 на ділянці ростуть старі дерева за 2-3 метри від межі, які створюють незручності, з них падає листя та гілля.

Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що живе поруч з позивачем та відповідачем по АДРЕСА_4 . Йому відомо про те, що на земельній ділянці ОСОБА_4 розташовані вулики на городі, десь в метрі від межі Гнатишина, наявний паркан 1,5 метри, над ним була сітка, яка порвалась. Також, на ділянці росте кілька плодових дерев, великі старі дерева. Дерева не заважають, на земельну ділянку позивача можна зайти через ворота.

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що є сусідом сторін у справі. Був на подвір`ї ОСОБА_4 , воно обгороджено парканом 1,5 м. Перед парканом ростуть дерева, там земля сільської ради, вони не перешкоджають проходу на земельну ділянку ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_17 повідомив суду, що є товаришем відповідача та минулого року був біля його пасіки, яка має 5-6 вуликів на одному місці, бачив там високі дерева - акація, липа, горіх, гілля дерев росте високо 2-3 метри. Ніколи не чув, щоб пасіка заважала сусідам.

З оглянутого судом відеозапису домоволодіння відповідача та фотосвітлин вбачається, що на території земельної ділянки ОСОБА_4 знаходиться пасіка, вулики в кількості близько 10 штук скупчені в безпосередній близькості один до одного, відсутній щільний паркан висотою 2,5 метри. Також, наявні високі старі дерева, крони яких виступають за територію земельної ділянки ОСОБА_4 ..

Згідно консультативного висновку алерголога 03.01.2024 позивач ОСОБА_1 має алергічну реакцію на укус бджіл.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 3 Конституції України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно статті 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Стаття 104 Земельного кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено обов`язки громадян, які пов`язані з бережливим ставленням до природи, її охорони та раціонального використання її багатств відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; одним з обов`язків є непорушення екологічних прав та законних інтересів інших громадян.

Правовідносини у галузі бджільництва регулюються Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30 січня 2001 року, Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173, Порядком реєстрації пасік, затвердженого наказом міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук №184/82 від 20 вересня 2000 року.

Так, згідно статей 11,12 Закону України «Про бджільництво» передбачено, що право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці.

Відповідно ч.1 ст. 15 12 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил. З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики (статті 15 Закону).

Відповідно до розділу І Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9 (далі - Інструкція) визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30 - 35 кв. м, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

Добросовісність включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Перевіркою головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області встановлено, що ОСОБА_1 утримує пасіку не дотримуючись вимог чинного законодавства.

Таким чином, відповідач внаслідок зловживання правом на утримання пасіки, зокрема, не дотримуючись вимог щодо площі розміщення бджолосімей, висоти паркану, порушив правила добросусідства, допустивши шкідливий вплив, внаслідок чого позивач позбавлений права на безпечні й здорові умови проживання, що гарантовано Конституцією України.

Тобто, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не утримувати бджіл за адресою АДРЕСА_1 в кількості з розрахунку більше 1 бджолосім`я на 30 м2, забезпечити наявність на пасіці суцільної огорожі не менше 2,5 метри, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо вивезення пасіки за межі господарства у разі неможливості утримувати бджіл в кількості з розрахунку більше 1 бджолосім`я на 30 м2, оскільки на час звернення до суду такі правовідносини ще не існують. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Щодо позовних вимог про зрізання дерев суд враховує наступне.

Стаття 109 ЗК України передбачає, що дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками.

Державними будівельними нормами ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій» передбачено, що відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути від 4 м до 6 м. в залежності від величини крони (але не менше 1/2 діаметра крони дерева), а до кущів 1,0 м.

Гілки дерев та кущів не повинні перетинати меж сусідніх ділянок. У випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перешкодою у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням та керуватись вимогами добросусідства(ст.105 Земельного кодексу України,).

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм статті81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги вищезазначене, позивачем не додано до позовної заяви належних доказів на підтвердження порушення відповідачем вимог ДБН щодо відстані висадки дерев з відповідними замірами, не обгрунтовано в чому полягає неможливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням. З Акту від 03.01.2024, складеного комісією виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради вбачається, що гілки дерев нахилені над земельною ділянкою ОСОБА_10 , а не ОСОБА_1 .. Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо зрізання дерев.

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можуть бути витлумачені відповідно до належного способу захисту прав, і якщо таке тлумачення не призводить до порушення процесуальних прав відповідача (зокрема, щодо подання заперечень, надання відповідних доказів тощо). До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 910/10009/22 від 16.02.2024.

В даному випадку суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення щодо задоволення позовних вимог, привівши їх у відповідність до вимог Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30 січня 2001 року № 9.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення порушень правил добросусідства - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 при розміщенні пасіки за адресою АДРЕСА_1 утримувати бджіл з розрахунку 30-35 квадратних метрів на одну бджолину сім`ю, забезпечити наявність на пасіці суцільної огорожі висотою не менше ніж 2,5 метри.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_5 )

Повний текст рішення складено і підписано 29 листопада 2024 року.

Суддя Шафікова Ю.Е.