Провадження № 4-с/522/74/24
УХВАЛА

25 листопада 2024 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

судді Шенцевої О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Шенцевої О.П., оскільки, за твердженням заявника, суддею допущено порушення процесуальних норм про сповіщення щодо часу слухання справи, проігноровано вимоги виконавця та стягувача, виявлено заінтересованість у результаті розгляду справи та вчинено ряд інших порушень, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та свідчать про її зацікавленість по справі.

Ознайомившись з заявою про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлено відводу, з наступних підстав.

23 серпня 2024 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга Товариство з обмеженою відповідальністю «Білдінг Групп» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, приватного виконавця Носенко Сергія Борисовича, стягувач ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, скарга ТОВ «Білдінг Групп» надійшла в провадження судді Шенцевої О.П.

27 серпня 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою. Цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.09.2024 року.

В подальшому, судові засідання відкладались з різних причин. Наступне судове засідання призначене на 26 листопада 2024 року о 14 годині 10 хвилин.

22 листопада 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Шенцевої О.П. 22 листопада 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Шенцевої О.П.

Як слідує з матеріалів заяви ОСОБА_1 про відвід судді, документ поданий до суду 22 листопада 2024року з відміткою про відсутність світла, про що є відповідна відмітка, отримано судом 22 листопада 2024 року.

При цьому, матеріали даної заяви безпосередньо отриманні суддею 25 листопада 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявити відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Обставини на які посилається заявник не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Шенцевої О.П., та є недоведеними. Водночас, незважаючи на те, що дана заява насправді передана суду за 2 робочих дні, з метою недопущення порушення прав позивача, суд вважає доцільним передати дану заяву про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Шенцевої О.П., при вирішенні даної скарги.

Суд також звертає увагу, що в порушення ч. 3 ст. 39 ЦПК України, ОСОБА_1 не навіла виняткових випадків, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного вище строку.

Предметом розгляду даної скарги є визнання дій приватного виконавця в частині накладення арешту на нежитлову будівлю протиправними.

В заяві про відвід заявник зазначає, що суддя є заінтересованою та розглядає скаргу упереджено, а отже такі дії викликають сумнів в об`єктивності судді.

При цьому, жодних доказів на підтвердження викладених у заяві про відвід обставин, матеріали заяви не містять.

Як вже зазначалось, підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Відтак, перелік підстав для задоволення заяви про відвід є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відтак, суд приходить до висновку, про необґрунтованість заявленого відводу.

Інших доказів на обґрунтування заяви про відвід судді заявником не надано.

Враховуючи викладене, зважаючи на підстави заявленого відводу, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки заява не містить посилання на дії судді, які можуть свідчити про її упередженість або необ`єктивність, а заявник фактично не погоджується з процесуальними рішеннями та діями судді.

Беручи до уваги те, що заява про відвід надіслана 22.11.2024 року, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючої судді Шенцевої О.П. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді по справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдінг Групп» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, приватного виконавця Носенко Сергія Борисовича, стягувач ОСОБА_1 - передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шенцевої О.П.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: