Справа № 679/1359/24
Провадження № 2-о/669/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури А.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Вітюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 про встановлення факту перебування дітей на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування дітей на утриманні, яку обґрунтовує наступним чином.

06 січня 2022 року він зареєстрував шлюб з громадянкою Російської Федерації ОСОБА_3 , з якою вони проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство та виховують 3-х дітей: синів дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а також їх спільну дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Синів дружини від попереднього шлюбу він виховує як рідних, займається їх розвитком, фізичним здоров`ям, фінансовим забезпеченням та піклуванням про них, оздоровленням, здійснює належний догляд та турботу, купує їм всі необхідні речі, одяг, засоби гігієни, тощо, піклується про їх добробут, цікавиться дозвіллям, навчанням в школі. Між ними склалися теплі сімейні, довірливі відносини. Проживають вони всі разом за адресою: АДРЕСА_1 . Біологічний батько дітей (громадянин Російської Федерації) участі у виховання та утриманні синів не приймає, аліменти не сплачує, не телефонує, життям дітей взагалі не цікавиться. Наразі його дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за їх спільною молодшою донькою. Таким чином, дружина та троє дітей до вісімнадцяти років, перебувають повністю на його утриманні.

Встановлення факту перебування на його утриманні дітей віком до 18 років має для нього юридичне значення, оскільки даний факт слугує підставою для його відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до п.3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

04 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження з викликом заявника та заінтересованих осіб та призначено судове засідання по даній справі.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити, підтвердивши в судовому засіданні обставини, зазначені в заяві та наданих суду доказів. Крім цього, заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він офіційно не працевлаштований, має у своєму розпорядження трактор, яким здійснює обробіток земельних ділянок людей і таким чином заробляє кошти на утримання дітей. Батько дітей - громадянин Російської Федерації, не бере участі у їх вихованні та утриманні, аліментів на них не сплачує, має заборгованості по кредитах. Також зазначив, що він звертався в усній формі до органу соціального захисту Нетішинської міської ради за видачею довідки, про те що діти перебувають на його утриманні, проте йому було відмовлено у її видачі, мотивуючи тим, що органи соціального захисту не уповноважені на видачу таких довідок і йому необхідно звертатись з даного приводу в суд.

Заінтересовані особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. Від служби в справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши та оцінивши в сукупності докази в справі встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2024/001497643 сформованого 13 лютого 2024 року та №2024/002708211 сформованого 18 березня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_8 , громадянин Російської Федерації та ОСОБА_9 , громадянка Російської Федерації, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_8 , громадянин Російської Федерації та ОСОБА_10 , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 20 жовтня 2015 року та серії НОМЕР_3 від 10 вересня 2014 року.

Згідно довідки про укладення шлюбу №1415 з архіву територіального відділу записів актів громадянського стану м. Воркута Міністерства юстиції Республіки Комі від 09 листопада 2016 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уклали шлюб 01 липня 2011 року, після укладення якого жінці присвоєно прізвище - ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 31 травня 2023 року.

Згідно посвідчення, виданого управлінням соціального захисту населення Нетішинської міської ради Хмельницької області 05 жовтня 2023 року, пред`явники цього посвідчення: мати - ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_1 мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №317106129, виданого 08 грудня 2022 року ОСОБА_1 являється власником квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .

Актом обстеження умов проживання дітей по АДРЕСА_1 , проведеного службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради 26 червня 2024 року, умови проживання в помешканні добрі, для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 облаштована окрема кімната, наявні місця для сну, навчання і відпочинку.

Згідно характеристики, виданої Нетішинською Гімназією Гармонія на ОСОБА_4 , учня 9-Г класу Нетішинської гімназії «Гармонія», учень виховується в повній сім`ї, мати та вітчим відповідально ставляться до виховання та навчання сина.

Гармонія на ОСОБА_5 , учня 4-Д класу, активну участь у навчанні і вихованні і розвитку дитини бере вітчим.

Згідно ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

В силу ч. 4 ст. 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Так, згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд відзначає, що батьки мають рівні обов`язки щодо виховання та утримання дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою або шлюб між ними розірвано, а також незалежно від того, чи проживають батько чи мати разом з дітьми або окремо від дитини, що визначено ст. 141 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Правовідносини щодо «утримання дітей» є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає виключно на батьків обов`язок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК України).

Відповідно до ст. 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до ч.1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, у вітчима виникає лише право брати участь у вихованні падчерки та пасинка, які з ним проживають, а обов`язок їх утримувати виникає лише у разі відсутності у нього матері та батька, або вони з поважних причин не можуть надавати належного утримання.

До аналогічного висновку дійшов і Верховний суд у постанові від 14.12.2023 року № 160/11228/23: «Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). 1Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 268 СК України). Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Верховний Суд зазначає, що заявник перебуваючи у шлюбі з громадянкою, яка є матір`ю дітей, має право на участь у вихованні цих дітей (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання».

Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку заявник є вітчимом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , які зобов`язані утримувати дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі та чи проживають разом з дітьми або окремо від них.

Суду не надано переконливих доказів, що ОСОБА_8 з поважних причин (стан здоров`я, інвалідність тощо) не виконує обов`язки щодо утримання своїх дітей.

Та обставина, що він проживає на території Російської Федерації, не платить аліментів, має кредитну заборгованість не можуть свідчити про неможливість виконання ним своїх батьківських обов`язків, в тому числі щодо утримання дітей.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч. ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною другою ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 викладено наступні висновки: «Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 вказав, що встановлення факту перебування на його утриманні дітей надасть йому можливість для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у відповідності до п.3 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

При цьому, жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо утримання дітей, їх лікування чи навчання без встановлення цього факту заявником суду не зазначено і доказів такого не надано.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. До наведених повноважень віднесено, в тому числі, видачу довідок про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна.

Наведена послуга надається на підставі індивідуального рішення кожного органу місцевого самоврядування в межах території. Довідка видається у місячний строк безкоштовно. Її видача здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а також центром надання адміністративних послуг. Подати заяву на її отримання заявник може особисто або через законного представника.

Для отримання відповідної довідки особа має подати наступні документи: паспорт особи, що звернулася за довідкою; копії свідоцтв про народження дітей; документ про встановлення опіки (у разі наявності); акт обстежень житлових умов заявника, де вказано, що батько/мати не бере участі у вихованні дитини.

Підставою для відмови у видачі довідки про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна, являється невідповідність документів. Відмова у наданні такої послуги може бути оскаржена до окружного адміністративного суду.

Інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачені для того, аби вирішити (допомогти вирішити) будь-який спір про право.

Наразі заявник не позбавлений можливості звернутись до органу місцевого самоврядування за місцем проживання із заявою про видачу довідки про те, що діти знаходяться на утриманні заявника, додавши до цієї заяви наведені вище документи. У разі відмови органом місцевого самоврядування у видачі довідки про те, що діти знаходиться на утриманні заявника, він може звернутись до окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Таким чином, оскільки суду не надано жодних належних і допустимих доказів того, що батько дітей з поважних причин (стан здоров`я, інвалідність, тощо) не може забезпечити належне утримання своїх дітей а також за встановлених у цій справі обставин та мети подання заяви про встановлення факту перебування дітей на утриманні, заявлені вимоги задоволенню не підлягають

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 294, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування дітей на утриманні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ