ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2097/22 Головуючий суддя І інстанції Рибальченко Л. М.
Провадження № 22-ц/818/437/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про захист честі, гідності та ділової репутації, з них:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Крупка Миколи Петровича на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 року, по справі № 638/2097/22, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист особистого немайнового права на честь, гідність, недоторканість ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив: визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на честь, гідність та недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , інформацію, яка була поширена ОСОБА_2 на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням: https://mdarena.com/istoriya-proizvoditelya-air-detector-ili-kak-loxam-prodat-vozduxa-na-76000/ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 04.04.2021р. за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 / під назвою «Глубинный металлоискатель Rutus Alter71 с двумя катушками. Прототип [+]»; зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі видалити недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , яка була поширена на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 у мережі Інтернет у публікації (статті) від ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_7 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 / під назвою «Глубинный металлоискатель Rutus Alter7l с двумя катушками. Прототип [+]»; Зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , яка була поширена на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет у публікації (статті) від ІНФОРМАЦІЯ_9 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 . Прототип [+]» шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці веб-сайту https://md-arena.com повного тексту судового рішення у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком: «Спростування як недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 , висвітленої (поширеної) на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який (заголовок) має бути виконаний таким же самим шрифтом, як назва вищевказаних публікацій (статей).

В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що він в процесі вивчення тематичних веб-ресурсів виявив дві статті в яких містяться негативні відгуки про нього і ці відгуки порушують його особисті немайнові права, а саме, право на честь, гідність і ділову репутацію. Факт розміщення даних статей зафіксовано у Висновку експерта від 22 квітня 2021 року за результатами комп`ютерно-технічної експертизи. Позивач зазначає, що поширення спірної інформації необмеженому колу осіб відбулось на веб-сайті https://md-arena.com. Вказана публікація (стаття) не мала обмежень щодо перегляду її змісту, була в загальному доступі, з нею міг ознайомитися будь-який користувач мережі Інтернет, тобто викладена у ній інформація доступна необмеженому колу осіб. Реєстрантом доменного імені (власником веб-сайту) ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно інформації від реєстратора доменного імені md-arena.com - ТОВ «Інтернет Інвест» є ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також, позивач зазначає, що інформація щодо нього, поширена відповідачем на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 у мережі Інтернет у публікації (статті) від ІНФОРМАЦІЯ_9 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 / під назвою «Глубинный металлоискатель Rutus Alter71 с двумя катушками. Прототип [+]» необмеженому колу осіб, не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо позивача, які не відповідають дійсності, є неправдивими та такими, що завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача. З метою підтвердження даних обставин, представником позивача було замовлено проведення семантико-текстуальної експертизи у ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», в результаті проведення якої експертом першого кваліфікаційного класу, ОСОБА_3 , яка має повну вищу філологічну освіту, кваліфікацію експерта за спеціальністю «Лінгвістичне дослідження писемного мовлення» стаж експертної роботи з 2000 року було підготовлено Висновок від 08 жовтня 2021 року. Згідно Висновку експерта: у текстах публікацій « ІНФОРМАЦІЯ_13 », опублікованої за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 та «Глубинный металлоискатель Rutus A!ter71 с двумя катушками. Прототип [+]», опублікованої за посиланням https://md-arena.com/glubinnyj-metalIoiskatel-rutus-alter71-sdvumya-katushkami-prototip/, наявні висловлювання, що містять інформацію негативного характеру щодо особи ОСОБА_1 ; негативну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , яка міститься у висловлюваннях, наявних у публікаціях « ІНФОРМАЦІЯ_13 », опублікованої за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , та « ІНФОРМАЦІЯ_14 двумя катушками. Прототип [+]», опублікованої за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_15 викладено у формі фактичних тверджень. Отже, поширена відповідачем негативна інформація у вказаних вище публікаціях не відповідає дійсності (є недостовірною). Розповсюдження відповідачем вказаної недостовірної інформації, завдає істотної шкоди діловій репутації позивачу, оскільки викликає негативну оцінку читача про його діяльність, знижує його престиж та підриває довіру суспільства до його діяльності.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Крупка М.П. просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що судом було неправильно застосовано норми ст.30 Закону України «Про інформацію» , не враховано , що відповідно до ч.2 ст.302 ЦК України особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Вказує, що для встановлення того, чи містять спірні публікації неправдиву інформацію у формі фактичних суджень чи проведення необхідно проведення експертизи, що і було зроблено за замовленням позивача.

Вважає, що суд невмотивовано відхилив висновок експерта, незважаючи на те, що висновок було підготовлено експертом першого кваліфікаційного класу, яка має повну вищу філологічну освіту, кваліфікацію експерта за спеціальністю «Лінгвістичне дослідження писемного мовлення», стаж експертної роботи з 2000 року.

Зауважує, що відповідач не надав жодного доказу та ніяким чином не довів достовірність поширеної нею негативної інформації.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення оскаржено лише в частина позбавлення батьківських прав батька - відповідача ОСОБА_4 , тому згідно визначених у ст. 367 ЦПК України допустимих меж апеляційного розгляду в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав наступні мотиви.

Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а публічні особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, як на підставу своїх позовних вимог, що відповідачем на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_16 ) від 18 квітня 2021року за посиланням: https://mdarena.com/istoriya-proizvoditelya-air-detector-ili-kak-loxam-prodat-vozduxa-na-76000/ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 . Прототип [+]» - відносно нього була поширена неправдива інформація, яка викликає негативну оцінку читача про його діяльність, знижує його предстиж та підриває довіру суспільства до його діяльності.

З`ясувавши обставини справи, на які ОСОБА_1 посилається як на підставу заявлених вимог суд вважає, що хоча опублікована спірна інформація й містить елементи провокативного характеру, однак її не можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані, оскільки вона є оцінкою дій і не містить ствердження про порушення саме позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише дає можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями.

Так, суд при ухваленні рішення з урахуванням приписів ст. 110 ЦПК України не приймає як доказ висновок експерта від 08 жовтня 2021 року за результатами сематико-текстуального дослідження оскільки дослідженні в судовому засіданні докази спростовують висновки вказаної експертизи.

Баланс між приватним інтересом щодо захисту репутації позивача та публічним інтересом знати суспільно необхідну інформацію не було порушено. Особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбачено статтею 10 Конвенції. Крім того, матеріали справи не містять доказів стосовно того, що відповідачі публічно звинуватили позивача у вчиненні злочину.

З урахуванням наведених норм матеріального права, практики Європейського суду з прав людини, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, оскільки вимоги про визнання вказаної інформації недостовірною та такою, що порушує права позивача та зобов`язання її спростування, не містить фактичних тверджень відносно позивача, а тому не може бути предметом судового захисту у розумінні статті 277 ЦК України, - суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

В частині 1 статті 16 ЦК України вказано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права чи інтересу.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Главою 22 Цивільного кодексу України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканість ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Частинами 1, 3, 4 статті 269 ЦК України, передбачено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою, особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Відповідно до положень Конституції України. ч.1 ст. 270 ЦК України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно ст. 271 ЦК України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

В ч.1 ст. 277 ЦК України вказано, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За правилами ч.4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до положень ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно ст.ст.297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

За змістом частини першої статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За положеннями статті 29 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XIIсуспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

При цьому суспільство також має право на отримання інформації яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі усіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства, тому так важливо, щоб інформація, яка розповсюджується будь-ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності з одного боку, а з іншого була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб.

У рішенні Європейського суду (ЄСПЛ) у справі «Lingens v. Austria» міжнародний суд виснував, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950р. (ЄКПЛ). У даній справі ЄСПЛ вказав, що: «Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе».

Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

З огляду на статтю 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №203/360/20, від 01 лютого 2018 року у справі № 757/33799/15-ц, а також постанові Верховного Судом України від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639цс17.

Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а публічні особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем в інтернет мережі були опубліковані статті: «История производителя Air Detector или как продать воздуха на $76000 (журналистское расследование)», опублікованої за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 та «Глубинный металлоискатель Rutus A!ter71 с двумя катушками. Прототип [+]», опублікованої за посиланням https://md-arena.com/glubinnyj-metalIoiskatel-rutus-alter71-sdvumya-katushkami-prototip/.

Позивач вважає, що текст публікацій містить недостовірну інформацію, завдає істотної шкоди ділової репутації позивачу, оскільки викликає негативну оцінку читача про його діяльність, знижує його престиж та підриває довіру суспільства до його діяльності.

Відповідно до копії висновку від 08 жовтня 2021 року у текстах публікацій « ОСОБА_5 производителя Air Detector или как продать воздуха на $76000 (журналистское расследование)», опублікованої за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 та «Глубинный металлоискатель Rutus AIter71 с двумя катушками. Прототип [+]», опублікованої за посиланням https://md-arena.com/glubinnyjrmetalloiskatel-rutus-alter71-s-dvumya-katushkami-prototip/, наявні висловлювання, що містять інформацію негативного характеру щодо особи ОСОБА_1 . Негативну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , яка міститься у висловлюваннях, наявних у публікаціях « ОСОБА_5 производителя Air Detector или как продать воздуха на $76000 (журналистское расследование)», опублікованої за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 та «Глубинный металлоискатель Rutus Aiter71 с двумя катушками. Прототип [+]», опублікованої за посиланням https://md-arena.com/glubinnyj-metaIJoiskateI-rutus-alter7l-s-dvumya-katushkami-prototip/, викладено у формі фактичних тверджень.

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки та переконань, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом із тим, відповідно дост.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честі і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

При цьому, під час вирішення вимог про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування інформації слід враховувати хто поширював інформацію та за яких обставин мало місце поширення інформації.

Для того щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон поширеної інформації.

З урахуванням наведених норм права, прецедентної практики ЄСПЛ, дослідивши та оцінивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поширена інформація не містить фактичних даних, натомість, в ній містяться оціночні судження відповідача , його думки, критика дій позивача.

У даному випадку поширена відповідачем інформаціє не виходить поза межі поняття оціночного судження, за своїм характером є критикою діяльності позивача. Враховуючи контекст оскаржуваної інформації у цілому, та використані мовно-стилістичні засоби, колегія суддів погоджується, що інформація має характер оціночних та особистих суб`єктивних суджень відповідача, його сприйняття діяльності позивача, та не містить однозначного твердження про факти вчинення позивачем конкретних дій, тобто відповідність дійсності та правдивість цієї інформації не може бути піддана перевірці.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд першої інстанції на обґрунтування відхилення висновку експерта від 08 жовтня 2021 року за результатами сематико-текстуального дослідження поширеної інформації вказав, що дослідженні в судовому засіданні докази спростовують ці висновки.

Відповідно до ст. 10 ЄКПЛ кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки спірна інформація, яка була поширена в мережі Інтернет є результатом журналістського розслідування щодо металодетектора Air Detector, з яким пов`язаний позивач, тобто продукції, яка має певні споживацькі якості, а тому публічне обговорення цього виробу та критика, яка міститься у поширеній інформації, у даному випадку має суспільне значення, є необхідними у демократичному суспільстві та підпадає під міжнародні гарантії по захисту права на свободу вираження поглядів, ст. 10 ЄКПЛ, а тому втручання в таке право у даному випадку є непропорційним.

Наведені з цього приводу доводи скарги спростовуються висновками суду першої інстанції.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Крупка Миколи Петровича залишити без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 лютого 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.