ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/667/22 Номер провадження 22-ц/814/2084/24Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів,

третя особа Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

за апеляційною скаргою адвоката Булах-Кобець Наталії Юріївни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2024 року, прийнятого під головуванням судді Яковенко Н.Л. м.Полтаві, зі складанням повного тексту 14 лютого 2024 року,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом.

Зазначала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2006 році, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого з відповідача на користь позивача згідно судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 року стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Посилаючись на те, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 13.04.2019 року по 01.12.2021 року, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за вказаний період в сумі 36745,56 грн.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Рішення суду мотивовано відсутністю вини боржника у виникненні прострочення сплати аліментів.

Рішення оскаржила адвокат Булах-Кобець Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вказує, що відповідач своєю неправомірною поведінкою, яка виразилася в неналежному виконанні ним своїх грошових обов`язків, поставив мати неповнолітньої дитини в тяжке матеріальне становище, тому, що позивач з квітня 2019 року по грудень 2021 року утримувала сина самостійно, весь час шукаючи гроші на харчування та одяг дитині, що змушувало позивача позичати гроші у своїх знайомих, обмежувати учбові та соціальні інтереси дитини, позбавляти сина літнього відпочинку.

Зазначає, що сплата відповідачем заборгованості по аліментам в травні 2022 року не вирішила повсякденні побутові, споживчі, харчові питання, які у позивача виникли та потребували вирішення під час утримання неповнолітньої дитини в період з квітня 2019 року по грудень 2021 року, а не через 2 роки.

Вважає, що стягнення з відповідача неустойки (пені), є єдиним способом захисту майнових прав позивача та інтересів неповнолітньої на той час дитини.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 402 від 20.08.2008 року.

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.11.2017 року Орджонікідзевським районним судом м Харкова в справі № 644/7269/17 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення повноліття починаючи з 08.11.2017 року.

Судове рішення за заявою позивача ОСОБА_1 було пред`явлене на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби України, постановою головного державного виконавця Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кравчуном Д.В. від 12.12.2017 року було відкрите виконавче провадження № 55360683 з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що заборгованість зі сплати аліментів в період з квітня 2019 року по грудень 2021 року виникла за наявності вини відповідача.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

З поданого відповідачем відзиву на позовну заяву та відповідно з наведеного ним розрахунку, вбачається, що ОСОБА_2 не погоджується саме із розміром заборгованості, водночас не заперечує наявності заборгованості, хоч і в значно меншому розмірі.

Отже, висновок районного суду стосовно відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів є помилковим.

Відтак, колегія суддів вважає що за даних обставин наявні підстави для стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Таким чином, сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою, яка наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 25 квітня 2018 року:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + (An х 1% х Qn),

де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць

Так, суди, визначаючи суму неустойки (пені), повинні обраховувати за кожний прострочений місяць окремо, беручи заборгованість за кожний місяць множити на кількість днів в поточному місяці та на 1%.

Беручи до уваги наданий розрахунок Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) станом на 10.12.2021 року заборгованості та наведену вище формулу, сума неустойки (пені) складає:

-за квітень 2019 року (з 13.04.2019 року по 01.05.2019 року) 97 грн., за травень 2019 року 587,21 грн., за червень 2019 року 418,27 грн., серпень 2019 року 594,11 грн., за вересень 2019 року 424,95 грн., за жовтень 2019 року 625,27 грн.

-за липень 2020 року 621,24 грн., за серпень 2020 року 277, 30 грн., за вересень 2020 року 268,35 грн., за жовтень 2020 року 277,29 грн., за листопад 2020 року 323,40 грн., грудень 2020 року 334,18 грн.

-за січень 2021 року 448,42 грн., за лютий 2021 року 489,02 грн., за березень 2021 року 231,42 грн., квітень 2021 року 900,52 грн., травень 2021 року 124,54 грн., червень 2021 року 900,52 грн., за липень 2021 року- 564,27 грн., серпень 2021 року 967 грн., за вересень 2021 року 516,07 грн., за жовтень 2021 року 533,27 грн., за листопад 2021 року 576,07 грн., за грудень 2021 року (з 01.12.2021 року - 10.12.2021 року) 100,65 грн.

Отже, загальна сума неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів становить 11200,61 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 13.04.2019 року по 01.12.2021 року в сумі 11200,61 грн.

На підставі положень ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає також стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 744,12 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Булах-Кобець Наталії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2024 року скасувати, ухваливши нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 13.04.2019 року по 01.12.2021 року в сумі 11 200,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 744,12 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак