Справа № 646/3698/17
№ провадження 2/646/48/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Демченко І.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого судового засідання

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова з 25.05.2017 знаходиться цивільна справа за позовної заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна, перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та встановлення факту спільного проживання зі спадкодавицею та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна, перша Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, встановлення факту спільного виконання договору довічного утримання, визнання частини квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.01.2024 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання, оскільки із показів свідка ОСОБА_4 , наданих у судовому засіданні 09.11.2023, стали відомі обставини, які мають важливе значення для всебічного, повного з`ясування всіх юридично значущих обставин та доказів, а саме: витребування від нотаріуса письмових доказів щодо процедури посвідчення нотаріальних правочинів 05.12.2016 від імені ОСОБА_3 та уточнення позовних вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник клопотання підтримали та наполягали на поверненні до стадії підготовчого провадження.

Представник відповідача заперечувала проти клопотання ОСОБА_1 .

При вирішенні клопотання суд враховує таке.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 25.05.2017.

Справа перебувала в провадженні суддів Червонозаводського районного суду м.Харкова Теслікової І.І.,Єжова В.А., Власової Ю.Ю.

Відповідно до Розпорядження Верховного Суду від 10.03.2022 № 4/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова було змінено та визначено замість нього Ленінський районний суд м. Полтави.

На виконання вказаного Розпорядження Червонозаводським районним судом м.Харкова вищевказану судову справу передано до Ленінського районного суду м.Полтави.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17.11.2022 № 65, з 23.11.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, на виконання якого Ленінським районним судом м. Полтави на підставі ухвали суду від 22.02.2023 справу направлено за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Ухвалою суду від 04.04.2023 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2023 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Суд звертає увагу позивача, що процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, та відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заявидо закінчення підготовчого засідання.

Процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, на що ОСОБА_1 наразі посилається як підставу для повернення до підготовчого розгляду.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання.

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, під підставами позову, які згідно із ст. 49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Зміна підстав позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки : виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстав позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі, зокрема показання свідка. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків, вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Із пояснень ОСОБА_1 , наданих в обґрунтування клопотання, вбачається. Що він фактично має намір одночасно змінити предмет і підставу позову, що в силу вимог ст. 49 ЦПК України законодавством не передбачено.

Враховуючи положення ст. 4 ЦПК України, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві та його представнику процесуальне право на звернення до суду з новим позовом в загальному порядку згідно положень ст. 175-177 ЦПК України.

Наведені представником позивача та позивачем обставини не можуть бути достатньою підставою для повернення справи до стадії підготовчого розгляду, адже з огляду на тривалість судового провадження та загальний обсяг проведених підготовчих дій, безпідставне повернення до стадії підготовчого розгляду суперечитиме такому основному принципу цивільного судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Суд враховує, що після закриття підготовчого судового засідання до подання цього клопотання сплинуло більше трьох місяців, та з дня судового засідання, у якому відбувся допит свідка більше двох місяців, позивач та його представник брали участь у судових засіданнях, однак не заявляли клопотання про повернення на стадію підготовчого судового засідання для вчинення певної процесуальної дії - подання заяви про зміну підстав та/або предмету позову, витребування доказів, долучення письмових доказів.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи з положень пункту 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі №686/15112/22.

Враховуючи наведене, стадію цивільного процесу, суд не вбачає підстав для повернення на стадію підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 4,9 43, 49, 189, 259-260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого судового засідання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова І.М.Демченко