Справа № 128/2613/24

РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 . Діти померлого: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_3 . Однак свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті чоловіка її мати у нотаріуса не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Якушинці, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. Діти спадкоємиці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, які б мали право на спадщину, немає. Таким чином, вона має право на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Однак оформити у нотаріуса спадкові права після смерті матері на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 вона не має змоги, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а право власності спадкодавця не зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до законодавства. На житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до довідки КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 26.04.2024 №13, станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , КП «ВООБІ» не проводилась. Станом на 05.01.1988 КП «ВООБТІ» була проведена технічна інвентаризація зазначеного вище об`єкта нерухомого майна на підставі замовлення від ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 05.03.2024 №358/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Оскільки вона не може оформити свої спадкові права на житловий будинок у нотаріуса, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. При житті її мати володіла, користувалася та розпоряджалася спадковим житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами на праві власності, і вона має право на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину. Тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 115,9 кв.м, житловою площею 88,9 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 03.06.2024, до складу житлового будинку входять житловий будинок літ. «А», прибудова «а», прибудова «а-1», літня кухня, сарай, гараж «Б», погріб «п/Б», сарай «В», убиральня «Г», криниця №1.

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ухвалою від 05.07.2024 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання; витребував з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи №436/2009, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , та копію спадкової справи №69/2021, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

11.07.2024 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2024 з Вінницької районної державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи №436/2009, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , та копію спадкової справи №69/2021, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 15.10.2024 закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд.

В судове засідання 20.11.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Байдак В.Г. попередньо подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, судові витрати залишити за позивачем.

Представник Якушинецької сільської ради за довіреністю Бабій В.М. попередньо подав заяву, в якій просить судовий розгляд проводити за відсутності представника Якушинецької сільської ради, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

В частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 20.11.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.11.2018 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.09.2020 (а.с. 13).

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 05.03.2024 №2, між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 01.08.1971 зареєстровано шлюб (а.с. 18).

ОСОБА_8 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.11.1982 (а.с. 17).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.04.2024 №1 убачається, що 09.10.2005 зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 16).

Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 17.09.2010 розірвав шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , зареєстрований 09.10.2005 у виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №28 (а.с. 15).

У довідці від 26.04.2024 №13, виданій керівником КП «ВООБТІ», зазначено, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи №317, станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилась; 05.01.1988 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» була проведена технічна інвентаризація зазначеного вище об`єкта нерухомого майна на підставі замовлення ОСОБА_2 , що підтверджується копією такої довідки (а.с. 19).

З копії погосподарських книг (за 1983-1985 роки та за 2006-2010 роки) убачається, що членами домогосподарства зі статусом робочий двір за адресою: АДРЕСА_1 на були ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_12 дочка, ОСОБА_5 дочка, ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_13 внук, ОСОБА_14 внучка, ОСОБА_15 внук (а.с. 22-23).

Згідно з копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку, ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24-30).

Відповідно до копії довідки від 03.06.2024, виданої виконкомом Якушинецької сільської ради, ОСОБА_2 на час смерті був користувачем житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

З довідки від 08.05.2024 №1026/02-06, виданої сільським головою Якушинецької сільської ради, убачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Згідно з довідкою від 11.03.2024 №605/02-06, виданою сільським головою Якушинецької сільської ради, за будинковолодінням АДРЕСА_1 , відповідно до запису №784 у земельно-кадастровій книзі (с. Якушинці) за 2006 рік, рахується земельна ділянка загальною площею 0,55 га; дана земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільних прав, у власність не передавалася (а.с. 33).

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 03.06.2024, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», літньої кухні, сараю, гаражу літ. «Б», погреба літ. «п/Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», криниці №1 (а.с. 35-40).

Відповідно до звіту про оцінку майна №LV-240608-02 від 08.06.2024, об?єкт оцінки представляє собою житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами садибного типу за літ. «А» (клас будівлі 5), 1960 року забудови, загальною площею S=115,9 м.кв., (житловою S=88,9 м.кв., допоміжною S=27,0 м.кв., в тому числі кухня S=12,2 м.кв., середня висота h=2,46м., будівельний об`єм V=285,11); об`єкт оцінки розташований в с. Якушинці, Вінницького району Вінницької області, в серединній частині населеного пункту; право власності не встановлено, користувачем на час смерті був ОСОБА_2 ; фізичний стан об`єкту оцінки незадовільний, знос 50% (а.с. 42).

Згідно з копією довідки про надання інформації від 07.06.2024 №1044/02-14, виданої державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Когутницьким Є.В., заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 подала ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини; заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 подала ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_3 ; спадкоємицею ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, є ОСОБА_1 , а спадкоємицею ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав (а.с. 55).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2024 №358/02-31 убачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у спадкоємця відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а право власності спадкодавця не зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до законодавства, то свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене майно нотаріальна контора не може видати (а.с. 56).

Відповідно до копії спадкової справи №436/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , подавши 06.07.2009 до Вінницької районної державної нотаріальної контори відповідну заяву; діти померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_3 (а.с. 77-84).

З копії спадкової справи №69/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 убачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , подавши 22.02.2021 до Вінницької районної державної нотаріальної контори відповідну заяву; діти померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с. 70-76).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В частинах першій та другій статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В частині першій статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В частині першій статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Таким чином, для оформлення спадкових прав після померлого необхідно звернутися до державної нотаріальної контори за місцем його проживання (реєстрації), оскільки відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості.

Отже, домоволодіння зі статусом робочий двір належало голові цього двору як його забудовнику.

Установлено, що ОСОБА_2 був головою робочого двору за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з діючим на той час законодавством, вважався власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини, була дружина померлого ОСОБА_3 . Інші спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (діти померлого) подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_3 .

Свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_3 не оформила.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини, була дочка померлої ОСОБА_1 . Інші спадкоємці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (діти померлої) подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_1 свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 оформити не може, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2024 №358/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 (справа №2-7055/12) вказано, що «з позовом про визнання права власності може звернутися особа, яка вже є власником майна, проте її права не визнаються іншої особою (особами). Стаття 392 ЦК України, у якій регламентується, зокрема, визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу».

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину, має право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори, але не оформила своїх спадкових прав.

Також установлено, що отримати в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 не має можливості, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у позивача немає, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).

За клопотанням позивача суд вважає залишити за останньою судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 211, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», літньої кухні, сараю, гаражу літ. «Б», погреба літ. «п/Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», криниці №1.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Якушинецька сільська рада, адреса місцезнаходження: с. Якушинці, вул. Новоселів, 1А, Вінницького району Вінницької області.

Дата складення повного судового рішення 25.11.2024.

СУДДЯ