Справа № 175/8587/23
Провадження № 2-з/175/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білоусової О.М., за участі секретаря судового засідання Гула А.Р., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвокат Перевощикова Тетяна Миколаївна про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Перевощикова Тетяна Миколаївна звернулась з заявою про забезпечення позову до поданної позовної заяви, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах часткової суми позову, а також накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в межах часткової суми позову.

Зазначена заява передана судді 07.05.2024, про що в матеріалах справи міститься копія акту.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову встановив наступне.

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності за договором позики, по справі призначено підготовче судове засідання.

В позові позивач просить про стягнення заборгованості в розмірі 117 532,97 доларів США процентів, 3 695 027,77 грн пені, 27 813,20 доларів США штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, встановлено, що позивач обґрунтовує свою заяву тим, що на інтернет платформі Української Універсальної Біржі, Номер аукціону LAP001- UA-129, розміщений лот Земельна ділянка :04:002:0076 (належна Відповідачу), площа 8,7788 га про її продаж на аукціоні, стартова ціна лота 471 289 грн., тому у позивача є припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених інтересів позивача.

Разом з тим, судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 743063316 приватним виконавцем Біловол В.О. вже накладено арешт на земельну ділянку :04:002:0076, яка належить відповідачу, що підтверджується копією постанови про опис та арешт майна боржника від 21.03.2024 року. Таким чином зазначене майно вже має заборону на відчуження.

Так, з інформації УУБ про розміщення лоту на аукціоні, вбачається що організатором є приватний виконавець Біловол В.О.

Таким чином, судом невстановлено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо заявленої вимоги про накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, суд вважає, що позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не зазначено та не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності у відповідача будь-яких рахунків, наявності на них грошових коштів та відповідні реквізити цих рахунків, назви та адреси установ, де відкриті ці рахунки та їх цільове призначення. Відсутність цих відомостей позбавляє суд можливості належним чином розглянути клопотання.

На підставі викладеного, суд вважає, за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно відмовити.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвокат Перевощикова Тетяна Миколаївна про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Білоусова