Справа № 727/3853/24
Провадження № 2/727/999/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав.

В позові посилається на те, що вона ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 листопада 2003 року перебували у шлюбі. У шлюбі народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Протягом тривалого часу сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, та заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.11.2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Після розірвання шлюбу донька проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, не цікавиться її долею, життям, не відвідує її. Жодної участі у вихованні доньки ОСОБА_3 не бере та не має бажання з нею бачитися. Із метою захисту права на належне утримання дитини батьком, який проживає окремо, ОСОБА_1 звернулась до суду та за судовим наказом Шевченківського районного судом міста Чернівці від 21.12.2023 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку .

Мати ОСОБА_1 проживає із донькою за адресою: АДРЕСА_1 . Вони мають хороші житлово-побутові умови. ОСОБА_1 створені всі необхідні умови для нормального розвитку, життя та навчання доньки. У доньки є окреме місце для заняття та відпочинку, має своє спальне місце. В помешканні є телевізор, комп`ютер, книги, необхідні для її повного всебічного розвитку. Саме вона забезпечила для доньки ОСОБА_4 належний рівень навчання в Чернівецькій загальноосвітній школі № 3 яка з 01.09.2012 року по 2022 рік навчалась із першого по дев`ятий клас. За час навчання зарекомендувала себе як старанна і дисциплінована учениця. Володіла навчальним матеріалом на достатньому і середньому рівнях. Навчалася не в повну міру своїх сил. Мала здібності до вивчення гуманітарних предметів. Мати ОСОБА_1 приділяла належну увагу вихованню доньки, завжди була присутня на батьківський зборах. Батько, ОСОБА_2 , не навідував навчального закладу, щоб дізнатися про шкільні будні доньки. З матір`ю постійно підтримувався телефонний зв`язок. На всі прохання класного керівника, що стосувалися шкільного життя ОСОБА_4 , була відповідна реакція.

З 01 вересня 2022 року ОСОБА_4 навчається у Чернівецькому медичному фаховому коледжі за спеціальністю 223 Медсестринство освітньо-професійної програми «Лікувальна справа». Мати, ОСОБА_5 активно бере участь у вихованні доньки. Постійно знаходиться на телефонному

зв`язку з куратором групи, завідувачем відділення, з заступником директора з навчально-виховної роботи. Цікавиться станом здоров`я, відвідуванням занять та успішністю.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивачка просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду від 16 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі із призначенням справи до підготовчого судового засідання.

Позивач та її представник -в судове засідання не з`явились, спрямували на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримають в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_6 , просить справу слухати у його відсутності.

Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( а.с.12).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 15)

Судовим наказом від 21 грудня 2023 року виданим Шевченківським районним судом м.Чернівці з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. (а.с.16)

Із довідки про місце реєстрації та проживання, виданої ПП «Регіон Центр» № 57 від 08.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_2 протягом 10 років без реєстрації. (а.с.17) Даний факт підтверджується актом №5 складеним комісією в складі Олійника Л.В. , Черевка Я.З. , Витрикуш С.М. про те, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 проживають в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Місцем реєстрації ОСОБА_1 та

ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом наданим департаментом надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради за №2024/000196279 від 08.01.2024 року та №2024/000195677 від 08.01.2024 року (а.с 8,14)

На даний час ОСОБА_3 проживає одна , так як мама перебуває на службі в ЗСУ, що підтверджується довідкою актом №5 від 08.01.2024 року. (а.с 18)

Із характеристики № 08 від 09.01.2024 року наданої Чернівецькою гімназією №9 Чернівецької міської ради вбачається, що ОСОБА_3 навчалась в ЗОШ № 3, з 01.09.2012 по 2022 р.. За час навчання зарекомендувала себе як старанна і дисциплінована учениця. Володіла навчальним матеріалом на достатньому і середньому рівнях. До виконання громадських доручень ставилася дбайливо. Приймала участь у громадському житті школи та класу. Правила поведінки завжди свідомо виконувала. Користувалася повагою серед викладачів. Мала авторитет серед товаришів. Мати ОСОБА_1 приділяла належну увагу вихованню доньки, завжди була присутня на батьківський зборах. Однак батько, ОСОБА_2 , не навідував навчального закладу, щоб дізнатися про шкільні будні доньки. З матір`ю постійно підтримувався телефонний зв`язок. На всі прохання класного керівника, що стосувалися шкільного життя ОСОБА_4 , була відповідна реакція.(а.с 19)

Із характеристики від 17.01.2024 року наданої Чернівецьким медичним фаховим коледжем вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Чернівецькому медичному фаховому коледжі з 01 вересня 2022 року за спеціальністю 223 медсестринство, освітньо-професійної програми «Лікувальна справа» За період навчання зарекомендувала себе здібною, працьовитою студенткою, навчається на «добре» при зразковій поведінці. ОСОБА_3 виховується у неповній сім`ї. Батько, ОСОБА_10 , з сім`єю не проживає. Мати, ОСОБА_5 , є учасником бойових дій. Активно бере участь у вихованні доньки. Постійно знаходиться на телефонному зв`язку з куратором групи, завідувачем відділення, з заступником директора з навчально-виховної роботи. Цікавиться станом здоров`я, відвідуванням занять та успішністю.(а.с.20)

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 нотаріально посвідчив згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , що підтверджується копією заяви від 04 січня 2024 року посвідченої приватним нотаріусом Ткач Н.В.(а.с.24)

Неповнолітня ОСОБА_3 у заяві від 04.01.2024 року завила, що з дитинства проживає із мамою. Мама постійно допомагала у навчанні та вихованні. Завжди доглядала за нею. Батько ОСОБА_2 відвідує її рідко, не піклується про неї, уникає її та не цікавиться її життям. Не надає ніякої допомоги. (а.с.26).

Як вбачається з витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.04.2024 року №222/7, виконавчим комітетом надано суду висновки про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 .

Згідно висновку виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.04.2024 року № 222/7 з метою соціального захисту інтересів неповнолітньої, виконавчий комітет Чернівецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 ( а.с. 41-45)

Згідно з статтею 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Положеннями статті 48 та 51 Конституції України проголошено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї та обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виходячи зі змісту частини першої ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до частини першої статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно частиною другою ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей.

Судом встановлено, що батько дитини фактично самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не створює належні умови для проживання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє. Таким чином, викладені обставини дають обґрунтовані підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до доньки ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19, 150, 155, 164, 165, 166, 182, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13.05.2024 року.

СУДДЯ : Танасійчук Н.М.