Справа № 930/1009/24
Провадження №2/930/444/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки- ОСОБА_3 у віці 81 рік в АДРЕСА_1 ,де вона постійно проживала і була зареєстрована.

23 грудня 2004 року, тобто перед смертю матері, позивач підписала з нею нотаріально засвідчений договір довічного утримання, відповідно до якого позивач зобов`язалась довічно утримувати матір за адресою її проживання, а також отримала у власність вказаний вище будинок.

Однак, переоформити на своє ім`я земельну ділянку, яка знаходиться біля вказаного житлового будинку, по рядку суб`єктивних та об`єктивних причин на той час не встигли.

Таким чином, вказана земельна ділянка є спадщиною покійної матері, так як відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю вона являється її власником.

Звернувшись до Немирівської державної нотаріальної контори і надавши відповідні документи, виявилось, що на момент смерті матері позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 не за місцем реєстрації та проживання матері - АДРЕСА_1 .

Тобто фактично позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері, так як не звернулась у шестимісячний термін до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини.

Позива вважала, що будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері та фактично проживаючи разом з нею на день її смерті по АДРЕСА_1 , автоматично успадковує належне їй майно.

Вважає, що пропустила строк, визначений законодавством для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальному порядку із вагомої причини, а тому змушена просити суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 для оформлення спадкових прав відповідно до закону.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12.04.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

18.07.2024 ухвалою суду витребувано в державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. належним чином завірену копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 07.05.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про розлучення, відповідно до якого, після розлучення з ОСОБА_4 , з яким позивач перебувала у шлюбі, вона залишила собі прізвище « ОСОБА_5 ».

23.12.2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір довічного утримання, відповідно до якого, ОСОБА_3 (відчужувач) передала у власність ОСОБА_1 (набувачу) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а набувач ( ОСОБА_1 ) зобов`язується довічно утримувати відчужувача ( ОСОБА_3 ), забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігати за ним право безкоштовного користування будинком та право користування речами домашнього вжитку без будь-яких обмежень.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Немирів Вінницької області.

Після її смерті відкрилася спадщину, зокрема на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Муховецької сільської ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ВН №031973.

Згідно відповіді нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П., наданої на виконання ухвали суду від 18.07.2024 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріальною конторою не відкривалася.

Як вбачається з ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

Тобто за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність іншої необхідної інформації, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналізуючи практику Верховного Суду, останній зазначає, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними не переробними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Згадана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду висвітлена 11 листопада 2020 року в справі №750/262/20, провадження №61-14038ск20.

Отже, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, в зв`язку з чим правові підстави для визначення додаткового строку для її прийняття відсутні.

Крім того, встановивши у даній справі, що мати позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не встановлено, що після її смерті ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і їй у цьому відмовлено, оскільки відповідних доказів цих обставин матеріали справи не містять.

З огляду на викладене позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272, ст.ст. 4, 12, 13, 89 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.11.2024 року.

Суддя Т. Є. Войницька