Справа № 541/1826/24
Провадження № 2-н/541/258/2024
У Х В А Л А

Іменем України

17 травня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно від дня подання заяви про видачу судового наказу до її повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто Сімейним кодексом визначено право на звернення до суду з позовом (заявою) про стягнення аліментів матір`ю, батьком або опікуном у разі, якщо дитина мешкає разом із нею (ним).

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини не надано жодного доказу на підтвердження проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із заявницею ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявниці права на звернення до суду з заявою з вимогою про стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.161, 165, 167 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Г. Шатілова