РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р. Справа № 597/1548/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Кульгавець С.М., звернувся до суду з позовом до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач в позовній заяві просить суд встановити юридичний факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ТР №012984, виданого 11.04.2003 року на ім`я ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_2 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,91 га, які посвідчені державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №012984, який видано 11.04.2003 року на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 15.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розглядати справи у порядку загального позовного провадження із викликом сторін.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки - адвокат Кульгавець С.М. подав до суду заяву у якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача. Позовніі вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області у підготовче судове засідання не з`явився, однак від міського голови до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за відсутності представника та позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви представника позивача та відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 13.07.2018 року.

За життя ОСОБА_2 була власницею земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,91 га, куди входять:

-земельна ділянка 1- кадастровий номер :01:001:0324, розміром 0,60 га;

-земельна ділянка НОМЕР_2 - кадастровий номер :01:001:1198, розміром 0,02 га;

-земельна ділянка НОМЕР_3 - кадастровий номер :01:001:1879, розміром 0,29 га, які посвідчені державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №012984, який видано 11.04.2003 року на ім`я ОСОБА_2 .

Спадкодавця ОСОБА_2 за життя 09.10.2017 року склала на користь позивача ОСОБА_1 , заповіт посвідчений секретарем Новосілківської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №27.

Відповідно до довідки №1738 виданої 17.12.2018 року Новосілківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , з нею на момент смерті проживав без реєстрації племінник ОСОБА_1 , у зареєстрованому шлюбі спадкодавця не перебувала.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

18.12.2018 року позивач звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка зареєстрована за №424 у спадковій справі №197/2018. 12 вересня 2024 року в.о. державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Дідик І.О. при вивченні документів, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, було виявлено розбіжності у зазначенні прізвища спадкодавці у документах, які підтверджують смерть та документах на майно. Тому, нотаріусом відповіддю №484/02-14 від 12.09.2024 року, рекомендовано позивачу звернутися в суд для визначення належності спадкового майна померлій та наступної належності позивачу як спадкоємцю за заповітом.

Представником позивача 02.10.2024 року скеровано до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області адвокатський запит №71/24, у відповіді на який від 04.10.2024 року вказаний орган повідомив, що виправити помилку допущену у державному акті на право власності на земельну ділянку можливості позбавлений.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року в справі №464/6696/20 у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить державний акт на право власності на земельні ділянки, серії ТР №012984, виданий 11.04.2003 року на ім`я ОСОБА_2 .

Суд вважає, що невідповідність між свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13.07.2018 року спадкодавиці ОСОБА_2 та правовстановлюючими документами, які були видані на ім`я ОСОБА_2 , унеможливлює оформлення права на спадкове майно у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені уст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом ст.392 ЦПК України право власності на майно може бути визнано судом також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 та є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав з останньою до моменту відкриття спадщини.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивач не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 280-284, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ТР №012984, виданого 11.04.2003 року на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_2 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,91 га, куди входять:

-земельна ділянка НОМЕР_5 - кадастровий номер :01:001:0324, розміром 0,60 га;

-земельна ділянка НОМЕР_2 - кадастровий номер :01:001:1198, розміром 0,02 га;

-земельна ділянка НОМЕР_3 - кадастровий номер :01:001:1879, розміром 0,29 га, які посвідчені державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №012984, який видано 11.04.2003 року на ім`я ОСОБА_2 . Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Заліщицька міська рада, Чортківського району Тернопільської області, м.Заліщики вул.С.Бандери, 15-Б, Чортківського району Тернопільської області, .

Повний текст судового рішення складено 28.11.2024 року.

Суддя І.В. ТОРСЬКА