ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2024 року

м. Харків

справа № 639/5768/23

провадження № 22ц/818/819/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця», представниці відповідача Шаповал І. О., Говорова А. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року в складі судді Марченка В.В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу та стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що вона з 2005 року працювала в Акціонерному товаристві «Українська залізниця». 23 жовтня 2021 року між нею та Акціонерним товариством «Українська залізниця» укладено трудовий договір № 638-2021, відповідно до якого її прийнято на посаду аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця». Пунктом 7.1 договору передбачено, що за погодженням сторін строк дії договору встановлений з 25 жовтня 2021 року по 24 жовтня 2024 року включно.

24 лютого 2022 року вступив в силу Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022. Наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року встановлений режим простою з 24 лютого 2022 року до скасування для працівників апарату управління Акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до додатку 1, у якому зазначена «аудитор внутрішній ОСОБА_1 ».

24 березня 2022 року наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» внесені зміни до додатку 1 наказу № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року «Про запровадження режиму простою» щодо періоду простою, який продовжено до 31 березня 2022 року.

11 липня 2022 року наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» внесені зміни до додатку 1 наказу № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року «Про запровадження режиму простою» щодо періоду простою, який продовжено до 05 травня 2022 року.

Наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2020 воєнного стану, керуючись статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та іншими нормами законодавчих актів призупинено дію трудового договору між нею та Акціонерним товариством «Укрзалізниця» до припинення або скасування воєнного стану. У додатку 1 до наказу зазначена «аудитор внутрішній ОСОБА_1 », дата призупинення дії договору - 06 травня 2022 року.

Вважала, що призупинення трудового договору є незаконним, оскільки не вбачалося абсолютної неможливості надання Акціонерним товариством «Українська залізниця» їй роботи. Також не було запропоновано переведення на іншу роботу із збереженням середньої заробітної плати. При цьому, відповідач ні на день не зупиняв свою роботу, враховуючи мету та характер діяльності товариства. Тобто не існувала абсолютна неможливість відповідача надати їй роботу, яку вона могла виконувати.

Вказала, що 31 липня 2023 року месенджером «Telegram» на свій мобільний телефон вона отримала повідомлення, що Департамент внутрішнього аудиту та контролю ліквідований. З 20 серпня 2023 року заплановано попередження працівників про наступне звільнення.

Зазначила, що за період з 04 травня 2022 року по 20 жовтня 2023 року розмір заробітної плати за період вимушеного прогулу становить 654 904,71 грн.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос та додаток 1 до нього в частині, що стосується аудитора внутрішнього ОСОБА_1 ; стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 належну суму заробітної плати та інших виплат відповідно до розділу 3 трудового договору № 638-2021 від 23 жовтня 2021 року за період дії наказу від 04 травня 2022 року № 483/ос та додатку 1 до нього Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період вимушеного простою ОСОБА_1 з 04 травня 2022 року по 20 жовтня 2023 року в сумі 654 904,71 з урахуванням обов`язкових податків та зборів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. Вважала, що відповідач не довів саме, яким чином збройна агресія проти України, а також відсутність планів роботи Департаменту внутрішнього аудиту та контролю зробила неможливим виконання нею роботи аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця». Акцентувала увагу суду на тому, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» ні на день не призупиняло свою роботу, враховуючи мету та предмет діяльності товариства. Посилалася на те, що сама по собі обставина не затвердження наглядовою радою відповідача планів аудиту не є беззаперечним доказом неможливості відповідача забезпечити його роботою чи залучити її до роботи за дистанційною формою організації роботи. Також вважала, що зменшення обсягів господарської діяльності Акціонерного товариства «Українська залізниця» не вплинуло на обсяг обов`язків Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, та зокрема її, як аудитора. Щодо строків звернення до суду вказала, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить.

Разом з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшли копії звернень первинної профспілкової організації апарату «Українська залізниця» до голови правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо звернення колективу Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» до профспілки з питання недопущення залишення 100% колективу Департаменту без заробітної плати, а також копії відповідей Акціонерного товариства «Українська залізниця», які, виходячи з категорії справи, долучені до матеріалів справи. Вони мають інформаційний характер, містять листування між ОСОБА_1 , іншими працівниками відповідача, первинної профспілкової організації та правлінням Акціонерного товариства «Українська залізниця», які представник Поваляєвої Н. В. не міг отримати та подати своєчасно до суду першої інстанції з причин, які визнані судом апеляційної інстанції поважними.

31 січня 2024 року до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому посилався на те, що в умовах запровадження воєнного стану в Україні, обмеження конституційних прав і свобод призупинення дії трудового договору з найманим працівником варто розглядати саме в контексті обмежень, що спричинені воєнним станом. Чинником, що вплинув на прийняття рішення про призупинення дії трудового договору з позивачкою стала саме військова агресія російської федерації проти України. Зазначив, що, встановивши, що роботодавець у зв`язку зі збройною агресією перебуває у таких умовах, коли не може надати відповідному працівнику роботу, працівник автоматично є таким, що не може виконувати роботу, оскільки робота для такого працівника відсутня. Вказав, що за консолідованими фінансово-економічними показниками товариства у 1 кварталі 2022 року збитки склали 2 034 230 тисяч грн, що на 247,9% більше очікуваних показників і на 121% більше порівняно з аналогічним періодом 2021 року. Внаслідок збройної агресії російської федерації, велику кількість майна товариства було зруйновано та пошкоджено, що вимагало необхідності ліквідації наслідків такого пошкодження та залучення до цих робіт відповідних фахівців. Всі сили товариства в умовах війни спрямовані виключно на забезпечення життєдіяльності та обороноздатності країни. Товариство за жодних обставин не могло припинити свою діяльність, оскільки це б мало катастрофічні наслідки для всієї держави. Посилався на те, що констатація обставин не переведення позивачки на іншу роботу та/чи можливості організації дистанційної форми роботи, не підкріплена жодним посиланням на правові норми, з яких вона вбачає ці обставини критеріями законності або незаконності наказу про призупинення дії трудового договору. Зазначив, що законодавство передбачає право працівника на оскарження наказу про призупинення дії трудового договору, при цьому право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при скасуванні такого наказу за працівником не закріплює, що свідчить про урегульованість спірних правовідносин шляхом відсутності права працівника на таку виплату. Щодо надання доказів вважав, що долучені до апеляційної скарги докази подані з порушенням вимог статті 367 ЦПК України та позивачкою пропущено строк на звернення до суду.

16 лютого 2024 року до суду апеляційної інстанції електронною поштою від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшли письмові заперечення на клопотання про долучення до матеріалів справи копій звернень з посиланням на пропущення позивачкою строку на звернення до суду, про що зазаначалось і в відзиві на апеляційну скаргу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. При цьому акцентували увагу суду на тому, що необхідності у призупиненні трудового договору з нею під час обстрілів не було. Вона хотіла працювати, але вимушена була звільнитися за скороченням чисельності і штату працівників, написавши заяву.

В свою чергу представники Акціонерного товариства «Українська залізниця» заперечували проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів та підтримали відзив на апеляційну скаргу та письмові заперечення.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не надано суду достовірних доказів незаконності наказу про призупинення дії трудового договору роботодавцем, а тому відсутні правові підстави для його скасування, оскільки наказ виданий у відповідності до вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом (розпорядженням) Акціонерного товариства «Укрзалізниця» № 2210/ос від 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року прийнято на посаду заступника начальника відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління аудиту та контролю регіональної філії «Південна залізниця» Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.74).

Наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу № 2149/ос від 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 з 30 серпня 2017 року переведено на посаду заступника начальника відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Південна залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.75).

23 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір № 638-2021, за яким її прийнято на посаду аудитора внутрішнього Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця». Строк дії договору з 25 жовтня 2021 року до 24 жовтня 2024 року включно (а.с.9-23).

Наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу № 2723/ос від 23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 переведено на роботу з 25 жовтня 2021 року до 24 жовтня 2024 року включно за строковим трудовим договором у зв`язку з обставинами особистого характеру на посаду аудитор внутрішній Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.24,76).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та в подальшому продовжено - воєнний стан.

Як вбачається з витягу з наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» про запровадження режиму простою № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до скасування для працівників апарату управління Акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до додатку 1, в переліку яких є ОСОБА_1 , період простою з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року (а.с.25-26).

Із акту простою від 24 лютого 2022 року вбачається, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року була зупинена робота структурних підрозділів апарату управління Акціонерного товариства «Українська залізниця», які не виконують критично важливі завдання (а.с.27).

Як вбачається з витягу з протоколу Акціонерного товариства «Українська залізниця» № Ц-54/31 від 14 березня 2022 року час простою з причин, що не залежать від працівника товариства, оплачувати з розрахунку 2/3 тарифної ставки (посадового окладу, окладу), встановленої працівнику (а.с.105).

Наказами Акціонерного товариства «Українська залізниця» № Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року та № Ц-42/38 від 11 липня 2022 року внесено зміни до додатку 1 наказу від 24 лютого 2022 року № Ц-42/6-В, та згідно з додатком 1 до наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 24 лютого 2022 № Ц-42/6-В (в редакції наказу від 11 липня 2022 року №Ц-42/38), аудитору внутрішньому ОСОБА_1 було встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до 05 травня 2022 року (а.с.28-29,30-31).

Із витягу із наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос вбачається, що у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами) воєнного стану, керуючись статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», припинено простій, введений наказом № Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) працівникам Департаменту аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу; призупинено дію трудових договорів з працівниками Департаменту аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, до припинення або скасування воєнного стану в Україні. З додатку № 1 вбачається, що призупинено дію трудового договору також з ОСОБА_1 з 06 травня 2022 року. Призупинення дії трудових договорів не тягне за собою припинення трудових відносин (а.с.32-33,77-78).

Також з додатку 1 вбачається, що всього призупинено дію трудових договорів з 80 працівниками Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.80-82).

Як вбачається з довідок № 350 від 29 серпня 2023 року та № 419 від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 у січні та лютому 2022 року нараховано всього заробітної плати в розмірі 55 005,23 грн. Середньоденна заробітна плата складає 1 718,91 грн, середньомісячна заробітна плата складає 33 518,81 грн (а.с.34, 104).

З відповіді Акціонерного товариства «Українська залізниця я» № АЦСК-07/59 від 07 листопада 2022 року вбачається, що станом на дату цього листа плани внутрішніх аудитів на 2022 рік наглядовою радою не затверджувались (а.с.95).

Матеріали справи містять консолідовані фінансово-економічні показники по Акціонерному товариству «Українська залізниця» за 1 квартал 2022 року (а.с.99).

Із витягу з протоколу Наглядової ради Акціонерного товариства «Українська залізниця» № А-10/4-23 від 23 лютого 2023 року вбачається, що вирішено ліквідувати структурний підрозділ Департамент внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.100).

Як вбачається з попередження про наступне вивільнення аудитору внутрішньому Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1 повідомлено про ліквідацію Департаменту та скороченню займаної посади. Запропоновано перелік вакантних посад на товаристві. Також зазначено про надання згоди на переведення. 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 була ознайомлена та від запропонованих вакантних посад відмовилась 31 серпня 2023 року (а.с.106-115).

Як вбачається з пропозицій аудитору внутрішньому Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» Поваляєву Н.В. повідомлено про ліквідацію Департаменту та скороченню займаної посади та надано перелік вакантних посад на товаристві. Також зазначено про надання згоди на переведення. 02 та 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 була ознайомлена та від запропонованих вакантних посад відмовилась (а.с.117, 119).

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якій просила звільнити її з роботи за скороченням чисельності і штату працівників (а.с.121).

Наказом (розпорядженням) Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 1966/ос від 19 жовтня 2023 року про припинення трудового договору (контракту), ОСОБА_1 з 23 жовтня 2023 року звільнено з посади аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на підставі пункту1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату (а.с.122,123).

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами першою та другою Закону № 2136-ІХ (тут і далі в редакції на час винесення оспорюваного наказу від 22 квітня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах: від 01 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23), від 18 жовтня 2023 року у справі № 303/7508/22 (провадження № 61-10153св23).

Підставами для призупинення дії трудового договору відповідно до статті 13 Закону 2136-IX може бути не лише абсолютна непрацездатність підприємства через його руйнування чи руйнування частини його інфраструктури, а й інші, викликані збройною агресією, фактичні та економічні чинники, які не дозволяють забезпечити працівника роботою, яку він виконував раніше, наприклад: скорочення замовлень чи обсягу послуг, які надаються підприємством, суттєве зниження доходів підприємства, неможливість виконання роботодавцем перед працівником зобов`язань з виплати заробітної плати та страхових внесків тощо.

Саме на керівництво підприємства покладаються дискреційні повноваження щодо визначення переліку працівників, з якими необхідно призупинити дії трудових договорів, з самостійним визначенням відповідних трудових критеріїв для цього (певні посади, що можуть бути незадіяні в умовах зміненої господарської діяльності; кваліфікація окремих працівників, наявність у них певних знань, навичок та умінь, допущення певними працівниками порушень трудового розпорядку тощо).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому,

так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать про те, що 23 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір № 638-2021, за яким її прийнято на посаду аудитора внутрішнього Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця». Строк дії договору з 25 жовтня 2021 року до 24 жовтня 2024 року включно.

Наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу № 2723/ос від 23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 переведено на роботу з 25 жовтня 2021 року до 24 жовтня 2024 року включно за строковим трудовим договором у зв`язку з обставинами особистого характеру на посаду аудитор внутрішній Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказами Акціонерного товариства «Українська залізниця» № Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до скасування для працівників апарату управління Акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до додатку 1, в переліку яких є ОСОБА_1 , період простою з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року.

Наказами Акціонерного товариства «Українська залізниця» № Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року та № Ц-42/38 від 11 липня 2022 року внесено зміни до додатку 1 наказу від 24 лютого 2022 року № Ц-42/6-В, та згідно з додатком 1 до наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 24 лютого 2022 № Ц-42/6-В (в редакції наказу від 11 липня 2022 року №Ц-42/38), аудитору внутрішньому ОСОБА_1 встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до 05 травня 2022 року.

Наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію російської федерації проти України можливості повноцінно організувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами) воєнного стану, керуючись статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», припинено простій, введений наказом № Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) та призупинено дію трудового договору у тому числі з ОСОБА_1 з 06 травня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос про призупинення дії трудового договору, зокрема в частині, що стосується ОСОБА_1 , був прийнятий роботодавцем в умовах воєнного стану, у зв`язку із військовою агресією проти України, веденням, починаючи з 2022 року бойових дій у м. Харкові та Харківській області, що очевидно впливало на безпечні й належні умови праці працівників підприємства.

Слід зазначити, що роботодавцем було тимчасово призупинено дію трудових договорів фактично із усіма працівниками Департаменту аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця», які перебували у трудових відносинах із ним у зв`язку із неможливістю забезпечити працівників роботою. Список таких працівників було наведено у додатку 1 до наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос, серед яких була і ОСОБА_1 . На підприємстві залишалася працювати працівники, які виконують критично важливі завдання.

ОСОБА_1 не зверталася з вимогою до роботодавця про відновлення дії трудового договору, а 19 жовтня 2023 року подала заяву, в якій просила вивільнити її із займаної посади з 23 жовтня 2023 року у зв`язку зі скороченням штату працівників. Позивачку було звільнено 23 жовтня 2023 року з посади аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. У заяві про звільнення позивачка не просила виплатити не виплачену заробітну плату у зв`язку із призупиненням трудового договору за період з 04 травня 2022 року по 20 жовтня 2023 року. Наказ про звільнення позивачка не оскаржувала, про порушення своїх прав при звільненні не заявляла.

Із урахуванням встановлених у цій справі обставин слід погодитися із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачкою порушення її трудових прав внаслідок прийняття роботодавцем оскарженого наказу від 04 травня 2022 року № 483/ос про призупинення дії трудового договору в частині, яка стосується позивачки.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23).

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам, урахувавши, що на підприємстві склалися такі обставини, коли роботодавець не мав практичної можливості надати роботу та забезпечити працівникам безпечні умови праці дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання незаконним і скасування наказу від 04 травня 2022 року № 483/ос про призупинення дії трудових договорів, зокрема в частині, що стосується позивачки, як такий, що виданий відповідно до положень статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 303/7508/22 (провадження № 61-10153св23).

Акціонерне товариство «Українська залізниця» у зв`язку із територіальним місцем розташування неодноразово піддавалося ракетним ударам (будівлі підприємства пошкоджені в м. Харкові), що є загальновідомим.

Тому відповідні посилання ОСОБА_1 на відсутність передбачених законом умов для призупинення дії трудових договорів не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами.

Колегія суддів також зауважує, що призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, а Законом визначено, що відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору в повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Із урахуванням установлених у цій справі обставин правильним є висновок суду першої інстанції і про відмову у задоволенні похідної вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за період із 04 травня 2022 року по 20 жовтня 2023 року в сумі 654 904,71 з урахуванням обов`язкових податків та зборів. (стаття 233 КЗпП України).

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 28 лютого 2024 року.