КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4515/19
Провадження № 6/488/49/24
УХВАЛА

Іменем України

19.03.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черникової Вікторії Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи, -

Встановив:

На виконанні у Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) старшого державного виконавця Черникової Вікторії Віталіївни знаходиться виконавче провадження 74325321 з виконання виконавчий лист № 2/488/558/20 (488/4515/19) виданий 16.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївської обласної спілки споживчих товариств заборгованість за договором позики від 22.08.2014 року у розмірі 114625,54 грн., із яких: 98814,70 грн. - несплачена сума позики; 9881,47 грн. - розмір штрафних санкцій; інфляційні втрати з урахуванням позовної давності в З роки за період з 31.10.2016 р. по 31.10.2019 р. - 5929,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миколаївської обласної спілки споживчих товариств витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянкою Україна. Відповідно до статей З, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження" виконавцем 06.05.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстрована 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0725 за адресою: Миколаївська обл., Веселинівський р., с/рада Ставківська. Згідно інформації наданої на запити встановлено: транспортні засоби не зареєстровані; сільськогосподарські машини не зареєстровані; джерела доходів відсутні. На запит виконавця Державною прикордонною службою України 01.03.2024 повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перетинала державний кордон України 10.11.2023 20:03. За повідомленням Державної прикордонної служби України від 01.03.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 . Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, вивчивши приєднані до подання матеріали, прийшов до висновку, що вказане подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України «Про виконавче провадження» .

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1)звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону, боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 18 Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема ч. З п. 19 ст. 18 Закону передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 частиною першою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд -

Ухвалив:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 2/488/558/20 (488/4515/19) виданий 16.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївської обласної спілки споживчих товариств заборгованість за договором позики від 22.08.2014 року у розмірі 114625,54 грн., із яких: 98814,70 грн. - несплачена сума позики; 9881,47 грн. - розмір штрафних санкцій; інфляційні втрати з урахуванням позовної давності в 3 роки за період з 31.10.2016 р. по 31.10.2019 р. - 5929,37 грн., судові витрати у сумі 1921,00 грн.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева