Справа № 191/876/24
Провадження № 2-о/191/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінська Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа : Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Скадовську Херсонської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної

реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Дані померлої особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Виноградове, Цюрупинський район, Херсонська область. Адреса реєстрації місця проживання на дату смерті: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Місцем смерті є місто Скадовськ, Херсонська область. Причина смерті: ракова кахексія. Обставини смерті: з 2014 року неоднократно знаходився на лікуванні з приводу діагнозу «Сг передміхурової залози Т3N0М0 рN3рN0рМ0, ІІІ ст.». Неодноразово оперований (22.10.2014р.) Радикальна простатектомія. Стриктура уретри. Конкременти сечового міхура. (19.12.2016р.) ТУР - корекція п/о анастамозу. Ендокскопічна цистолітоекстракція. Рецидив стриктури уретри. (28.04.2017р.) Трансуретральне введення силікону в область п/о анастамозу. (08.08.2017р.) Трансуретральне введення силікону в область п/о анастамозу. (07.08.2018р.) Оптична уретеротомія. (01.03.2018р.) Пункційна епіцистостомія. (23.08.2018р.) Буккальна пластика уретри. (23.08.2019р.) Ревізія промежини. (14.05.2021р.) Цистолітотомія. ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Після початку повномасштабного вторгнення та окупації території Херсонської області не мав змоги адекватно обстежуватися та отримувати терапію. Двічі звертався за медичною допомогою до лікарні м. Сімферополь, де отримав відмову на лікування. Дружина, ОСОБА_4 , постійно знаходилася поруч та доглядала батька, надавала можливу допомогу (в тому числі і медичну). Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з раковою кахексією. Факт смерті констатовано фельдшером швидкої допомоги та представниками поліції. Поховання ОСОБА_2 було здійснено 8 листопада 2023 року у місті Скадовську Херсонської області.

До відділу державної реєстрації актів цивільного в межах території підконтрольній владі України вона не зверталася, та не отримувала письмову відмову щодо отримання свідоцтва про смерть, оскільки ця процедура не є обов`язковою (лист роз`яснення Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 р. №985/208-21 щодо скасування вимоги отримання відмови від органів державної реєстрації актів цивільного стану).

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року» від 25 квітня 2022 р. № 75, Скадовська міська територіальна громада включена до цього переліку. Встановлення факту смерті необхідно для внесення відповідного запису до реєстру актових записів про смерть та отримання свідоцтва про смерть.

У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт, того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство: Україна, уродженець с. Виноградове, Цюрупинський р-н, Херсонська обл. помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 69 років, місце смерті - м. Скадовськ, Херсонська обл., причина смерті - ракова кахексія.

Заявниця до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала повністю та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.3 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, в тому числі сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.1 абз. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Серія НОМЕР_2 , вбачається, що її батьком є ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 вбачається, що 03.09.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 уклала шлюб з ОСОБА_6 . Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_7 .

Згідно копії «Свидетельства о смерти, выданого НОМЕР_4 Симферопольским районним отделом ЗАГС №2 Департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым 21 ноября 2023 года, (російською мовою) вбачається, що «7 ноября 2023 года умер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 » (російською мовою).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №309 від 08.11.2023 року, причиною смерті ОСОБА_2 стало «Раковая кохексия» ( російською мовою). Адреса реєстрації місця проживання на дату смерті: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . Місцем смерті є місто Скадовськ, Херсонська область.

Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

За п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території - м. Скадовськ, Херсонської області, Російської Федерації, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено до 19.02.2023.

Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30.11.2022 р. № 280 "Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75" затверджено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року, до якого входить зокрема територія Скадовської міської територіальної громади.

Отже, суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть свого батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Скадовськ Херсонської області, Російська Федерація, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_2 помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі довідки, виданої лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Україні. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», а також ст.ст.10, 11, 15, 60, 212-215, 218, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця с. Виноградове, Цбрупинського району, Херсонської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце смерті : с. Скадовськ, Херсонська область, Україна та проживав по день смерті за адресою : АДРЕСА_2 , причина смерті: ракова кахексія.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу Державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська