ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року

м. Черкаси

справа № 712/4418/23
провадження № 22-ц/821/991/24
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Новікова О.М.,

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

секретаря: Ярошенка Б.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені,-

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в загальній сумі 1236057,10 грн., які складаються з 483 045,00 грн. заборгованості по сплаті аліментів на дітей за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року, інфляційних втрат у сумі 135340, 06 грн., пені у сумі 483045,00 грн., додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, у сумі 134627,04 грн.

У обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , 2012 р.н., та ОСОБА_4 , 2016 р.н.

12.02.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Черкаського окружного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №249.

У п. 15 Договору сторони погодили, що в будь-якому випадку сума аліментів не повинна бути меншою ніж 5 розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.

Відповідач умови Договору від 12.02.2019 з моменту його укладення не виконував та на дату подання цього позову не виконує, а саме: взагалі не сплачує аліментів на дітей.

Позивач просила стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року.

Відповідно до проведеного розрахунку загальна сума заборгованості зі сплати аліментів на дітей за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року становить 483 045,00 грн.

Відповідно до проведеного розрахунку внаслідок прострочення відповідачем виконання свого зобов`язання зі сплати аліментів, розмір інфляційних втрат становить 135 340,06 грн.

Відповідно до проведеного розрахунку сума неустойки (пені) нарахована на суму заборгованості відповідача по сплаті аліментів, становить 2 665 381,15 грн. Зважаючи на те, що сума пені не може бути більшою 100% заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 483 045,00 грн.

З 01.09.2022 Соломія займається художньою гімнастикою в збірній м. Нєтанья. Як вбачається з довідки від 21.03.2023, виданої тренером ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була однією з 5 відібраних серед усіх дівчат 6 років серед 1-х класів школи ОСОБА_8 (приблизно 150 дітей), виходячи з їхніх природних даних, необхідних для успішного розвитку в цьому виді спорту. Соломія постійно відвідує заняття. Завжди акуратно причесана та має з собою необхідний інвентар. Займається з бажанням, за півроку занять помітно робить успіхи, опанувала потрібні в гімнастиці навички, видимий помітний прогрес у розвитку гнучкості, координації, сили, пластики рухів. Бере активну участь у виступах.

Як вбачається із квитанцій №2023/8146 від 25.10.2022 на суму 525,00 шекелів, №2023/12973 від 22.11.2022 на суму 420,00 шекелів, №2023/18733 від 20.12.2.022 на суму 20,00 шекелів, №2023/24133 від 24.01.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/29254 від 21.02.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/35334 від 20.03.2023 на суму 420,00 шекелів, 10.04.2023 Позивачкою всього було оплачено 2625 шекелів за заняття Соломії з гімнастики.

З 01.09.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 навчаються в музичній школі грі на фортепіано.

Як вбачається з довідки від 27.03.2023, виданої ОСОБА_10 , директором міської музичної школи м. Нетанья, дівчатка навчаються грі на фортепіано за індивідуальною програмою у класі викладачки ОСОБА_11 , однієї з провідних викладачок фортепіано в закладі. Окрім того, вони на постійній основі відвідують уроки музичної теорії, заходи та концерти, які відбуваються в музичній школі впродовж навчального року.

Як вбачається з картотек бухгалтерії Палацу культури м. Нетанья від 21.03.2023 за навчання Кароліни грі на фортепіано позивачем було оплачено 7218,00 шекелів, а за навчання Соломії - 4743,00 шекелів. Крім того, для навчання 01.09.2022 позивачем було придбано електропіаніно Yamaha YDP-145 з лавою вартістю 5 387,00 шекелів.

Крім того, позивачем було оплачено 3200,00 шекелів за навчання дітей івриту, що підтверджується квитанціями №03/014590 від 22.01.2023 на суму 2560,00 шекелів, та №01/003693 від 08.02.2023 на суму 640,00 шекелів.

Як вбачається з довідок №SV3 від 23.05.22 та №SV3 від 07.07.2022 ОСОБА_9 потребувала стоматологічного лікування. За надані стоматологічні послуги Позивач оплатила 3645 шекелів.

Отже, всього ОСОБА_1 було понесено додаткових витрат на дітей в загальній сумі 26 816 шекелів.

Відповідач має сплатити половину з понесених нею додаткових витрат на дітей, а саме 13408 шекелів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.04.2023 (10,0408 шекелів за 1 грн.) становить 134 627,04 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість зі сплати аліментів у сумі 112000,14 грн. (сто дванадцять тисяч гривень чотирнадцять копійок), інфляційні втрати у сумі 34081, 06 грн. (тридцять чотири тисячі вісімдесят одна гривня шість копійок), пеню у сумі 112000,14 грн. (сто дванадцять тисяч гривень чотирнадцять копійок), додаткові витрати на дітей у сумі 100272, 45 грн. (сто тисяч двісті сімдесят дві гривні сорок п`ять копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у сумі 3583,54 грн. (три тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні п`ятдесят чотири копійки).

Рішення суду мотивоване тим, що розраховуючи заборгованість з аліментів, позивач виходила із розміру 2,5 прожиткових мінімумів доходів громадян на дитину відповідного віку. Ураховуючи наведений висновок апеляційного суду, зазначений розрахунок не відповідає вимогам договору про сплату аліментів на утримання дітей. Отже, заборгованість аліментів за період з 20.11.2019 по 20.04.2023 повинна розраховуватися з розміру 2666,67 грн і становить 112000,14 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки останній належних та допустимих доказів сплати аліментів за цей період суду не надав та указану заборгованість визнав.

Доказів погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів за спірний період матеріали справи не містять, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), яка за період з 21.11.2019 по 31.03.2023 становить 689574,21 грн.

Враховуючи, що відповідачем порушені умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 34081,06 грн. за період з 21.11.2019 по 21.03.2023, обчислені з розміру аліментів 2666,67 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, суд виходив з такого, що озивачем доведено понесення додаткових витрат, пов`язаних з особливими обставинами, а саме у сумі 2625 шекелів - на заняття Соломії з гімнастики, у сумі 7218 шекелів - за навчання ОСОБА_9 на грі на фортепіано, у сумі 4743 шекелів за навчання Соломії, у сумі 5387 шекелів на купівлю електропіаніно, які підлягають стягненню з відповідача.

На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 3643 шекеля позивачем в якості доказів надано довідку «ШаЛа медпослуги БаАМ» про те, що дитина відвідувала лікаря стоматолога та загальна вартість послуг склала 3643 шекеля. Однак, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину, виходячи з того, що в вищезазначеній довідці тільки зазначена вартість робіт та не зазначено з яким саме діагнозом звернулась дитина до лікаря та якою дитина страждає хворобою, в зв`язку з чим їй було призначене відповідне лікування у стоматолога. Тобто позивачем не доведено, що відвідування лікаря стоматолога було зумовлено саме виникненням особливих обставин у дитини, а не відносилось до повсякденних побутових потреб дитини, зумовлених профілактичними заходами з лікування зубів. Тому надані позивачем доказі в розумінні сімейного законодавства України не є належними та допустимими, а відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього заборгованість зі сплати аліментів у сумі 72 000,10 грн., пеню у сумі 50 000,00 грн., у задоволені решти позовних вимог відмовити, здійснити розподіл судових витрат за наслідками апеляційного перегляду щодо стягнення витрат по сплаті судового збору.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що висновки суду першої інстанції щодо стягнення додаткових витрат на заняття гімнастикою та навчання на фортепіано суперечать висновку ВСУ, викладеного у постанові від 30.01.2019 року у справі №205/4622/16-ц, про те, що не відносяться до особливих обставин, які передбачають стягнення додаткових витрат витрати одного із батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка. Вказує, що за допомогою мережі Інтернет можна встановити, що зазначене позивачем піаніно можна придбати вдвічі дешевше, аніж заявлено позивачем. Окрім цього, позивач не повідомляла відповідача про необхідність придбання саме цього піаніно, не питала думку про майбутнє придбання, не пропонувала інші альтернативні варіанти. При цьому, стверджує, що суд першої інстанції вирішив присудити в якості додаткових витрат оплати в шекелях без конвертації в гривні за курсом на день винесення рішення, в мотивувальній частині рішення відсутнє посилання суду на курс гривні до шекеля станом на день винесення рішення суду, при цьому районний суд стягує з нього додаткові витрати в гривнях по невідомому курсу, що є порушенням закону.

Вказує, що не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з нього 3% річних та інфляційних витрат, оскільки суд 1 інстанції проігнорував та незаконно стягнув борг на підставі неправильного розрахунку, не зобов`язавши позивача надати розрахунки у відповідності до чинного законодавства. Зазначає, що суд перевіряє законність вимог, а не формулює доказову базу сторін та не робить самостійні розрахунки. В тексті рішення відсутні посилання суду 1 інстанції на формулу для обрахунку, показники, які взяті судом, сам обрахунок інфляційних втрат, тощо. Стверджує, що суд 1 інстанції таким чином без обґрунтування вирішив стягнути інфляційні втрати. Таким чином рішення в частині стягнення індексу інфляції в сумі 34081,06 грн. не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Зазначає, що районним судом порушено процесуальний порядок розгляду справи, встановлений же самим судом щодо визнання та в подальшому ігноруванні обов`язкової особистої явки позивача в судове засідання, оскільки постановив ухвалу , якою було визнано обов`язковою особисту явку позивача у судове засідання, а той же час позивач , 03 квітня 2024 року вийшла в судове засідання в режимі відео конференції, онлайн.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

06 травня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Новіков О.М., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 травня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 квітня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , виданого повторно Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20 червня 2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 05 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1139.

Згідно зі Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20 червня 2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 14 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис №1402.

12 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А., зареєстрований в реєстрі за № 249 (т.1 а.с. 17-19).

Згідно з п. 1 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сторонами Договору встановлено розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі по тексту «діти»), до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Відповідно до п. 2 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року позивач та відповідач погодили місце проживання дітей постійно зі своєю матір`ю. Відповідач надає позивачу аліменти на утримання дітей, а також здійснює інші виплати у термін, розмірі, формі та порядку, встановлених умовами цього Договору.

Згідно з п. 3 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, аліменти сплачуються відповідачем щомісячно у вигляді грошової суми, розмір якої дорівнює 2666 гривень 67 копійок.

Відповідно до п. 4 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, виплата аліментів здійснюється платником щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця за місяць, в якому здійснюється виплата.

Згідно з п. 5 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сплата аліментів відповідно до цього Договору починається з 03 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 6 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, позивач з відповідачем домовились, що аліменти будуть сплачуватись шляхом їх зарахування на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку. У разі відсутності позивача, закриття рахунку або її відмови від одержання аліментів, відповідач має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу, що буде вважатись належним виконанням умов цього Договору. В порядку, визначеному законодавством, зобов`язання зі сплати аліментів можуть бути виконані достроково шляхом передачі відповідачем у власність дитини нерухомого майна п. 7 Договору.

Пунктом 8 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року визначено, що у доповнення до умов, що містяться в п. 3 цього Договору, при необхідності стаціонарного лікування або обстеження дитини платник виплачує одержувачу грошові кошти для здійснення цього лікування або обстеження у державному або, за попереднім погодженням з платником, - у недержавному лікувальному закладі. Вказані кошти виплачуються платником аліментів у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від коштів, вказаних в документах про сплату цього лікування або обстеження виданих організацією, яка буде проводить це лікування або обстеження, протягом 10 днів з моменту надання йому одержувачем копій вищевказаних документів. Розмір може змінюватись за погодженням сторін.

Згідно з п. 10 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, відповідач зобов`язується сплачувати аліменти, а також інші платежі, передбачені цим договором та Сімейним кодексом України, позивачу своєчасно і у відповідному розмірі, а також своєчасно повідомляти позивачу про зміну свого місця проживання.

Відповідно до п. 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, розмір виплачуваних аліментів може бути зменшено за заявою відповідача у таких випадках у разі повної втрати відповідачем працездатності, визнання його інвалідом 1 та 2 групи на 50 відсотків; у період часткової втрати відповідачем працездатності, або у разі визнання його інвалідом 3 групи на 20 відсотків; у разі прийняття відповідачем на своє утримання двох і більше нужденних утриманців (в тому числі - неповнолітніх дітей, непрацездатних нужденних близьких родичів і т.п.) на 50 відсотків.

Зменшення розміру аліментів здійснюється за згодою позивача з відповідачем, а у випадку недосягнення згоди в судовому порядку.

Згідно з п. 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, в будь-якому випадку сума аліментів не повинна бути меншою ніж п`ять розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.

Як вбачається із квитанцій №2023/8146 від 25.10.2022 на суму 525,00 шекелів, №2023/12973 від 22.11.2022 на суму 420,00 шекелів, №2023/18733 від 20.12.2.022 на суму 20,00 шекелів, №2023/24133 від 24.01.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/29254 від 21.02.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/35334 від 20.03.2023 на суму 420,00 шекелів, позивачем сплачено на зайняття Соломією гімнастикою усього 2625 шекелів.

Відповідно до картотек бухгалтерії Палацу культури м, Нетанья від 21.03.2023 за навчання Кароліни грі на фортепіано позивачем було оплачено 7218,00 шекелів, а за навчання Соломії - 4743,00 шекелів. Для навчання 01.09.2022 Позивачем було придбано електропіаніно Yamaha YDP-145 з лавою, вартістю 5 387,00 шекелів.

Позивачем було оплачено 3200,00 шекелів за навчання дітей івриту, що підтверджується квитанціями №03/014590 від 22.01.2023 на суму 2560,00 шекелів, та №01/003693 від 08.02.2023 на суму 640,00 шекелів.

За надані стоматологічні послуги на лікування Кароліни позивач оплатила 3643 шекеля.

Судом досліджені надані відповідачем платіжні документи, а саме від 20.03.2020 в сумі 2667,67 грн. за березень 2020 року; від 21.04.2020 в сумі 2667,67 грн. за квітень 2020 року; від 20.05.2020 в сумі 2667,67 грн. за травень 2020 року; від 20.06.2020 в сумі 2667,67 грн. за червень 2020 року; від 20.07.2020 в сумі 2667,67 грн. за липень 2020 року; від 20.08.2020 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2020 року; від 13.12.2022 в сумі 27466,79 грн. за лютий - грудень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 5333,34 грн. за грудень 2018 року - січень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 16050,19 грн. за січень-лютий 2020 року, за вересень-грудень 2020 року; від 11.01.2023 в сумі 18666,82 грн. за січень-липень 2021 року; від 11.01.2023 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2021 року; від 02.03.2023 в сумі 10666,92 грн. за вересень-грудень 2021 року.

Черкаським апеляційним судом у постанові від 24.08.2023 у справі № 712/14292/19 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 травня 2023 року в частині задоволених вимог скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені, 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 29071,08 грн, 1451,04 грн інфляційних втрат, 3% річних в розмірі 769,39 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 8779,90 грн., а всього 40071,41 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною 1 ст. 9 СК України визначено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Так, у ст. 109 СК України передбачені два види договорів подружжя щодо спільних дітей: договір про виховання дитини (ч. 1 ст. 109 СК України); договір про розмір аліментів на дитину (ч. 2 ст. 109 СК України).

Положеннями ч. 4 ст. 157 СК України також передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

У ст. 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Частиною 2 ст. 189 СК України визначено, що у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм гл. 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18), неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Як роз`яснено у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Як зазначено вище, згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, а також у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 (провадження № 61-14849св19), від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18).

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Районний суд вірно вказав, що, розраховуючи заборгованість з аліментів, позивач виходила із розміру 2,5 прожиткових мінімумів доходів громадян на дитину відповідного віку. У постанові Черкаського апеляційного суду від 24.08.2023 у справі № 712/14292/19 зазначено: «Отже, дослідивши умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що сума аліментів у розмірі 2666,67 грн. розрахована саме на двох дітей… Наряду з цим, посилання позивача на п. 15 Договору, як на пункт, що визначає мінімальний розмір аліментів, не заслуговує на увагу, оскільки даний пункт визначає порядок та умови зменшення розміру виплачуваних аліментів саме за заявою платника, тобто ОСОБА_2 . Крім того, враховуючи виклад п. 15 та інші наведені пункти Договору, даний пункт є суперечливим за своїм змістом, оскільки, зокрема, станом на час укладання Договору, як приклад, даний розмір повинен був бути не менше 8130 грн. (1626 х 5)… Предметом даної справи є, зокрема, стягнення заборгованості по сплаті аліментів, тобто аліментів згідно п. 3 Договору». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що, враховуючи наведений висновок апеляційного суду, зазначений розрахунок не відповідає вимогам договору про сплату аліментів на утримання дітей. Отже, заборгованість аліментів за період з 20.11.2019 по 20.04.2023 повинна розраховуватися з розміру 2666,67 грн. і становить 112000,14 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки останній належних та допустимих доказів сплати аліментів за цей період суду не надав та указану заборгованість визнав.

При цьому, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач неналежним чином виконував умови договору про плату аліментів та не приймає надані відповідачем платіжні документи про перерахування коштів у сплату аліментів з огляду на те, що платіжні документи від 20.03.2020 в сумі 2667,67 грн. за березень 2020 року; від 21.04.2020 в сумі 2667,67 грн. за квітень 2020 року; від 20.05.2020 в сумі 2667,67 грн. за травень 2020 року; від 20.06.2020 в сумі 2667,67 грн. за червень 2020 року; від 20.07.2020 в сумі 2667,67 грн. за липень 2020 року; від 20.08.2020 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2020 року не відносяться до періоду, за який заявлена до стягнення заборгованість з аліментів. Платіжні документи від 13.12.2022 в сумі 27466,79 грн. за лютий - грудень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 5333,34 грн. за грудень 2018 року - січень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 16050,19 грн. за січень-лютий 2020 року, за вересень-грудень 2020 року; від 11.01.2023 в сумі 18666,82 грн. за січень-липень 2021 року; від 11.01.2023 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2021 року; від 02.03.2023 в сумі 10666,92 грн. за вересень-грудень 2021 року свідчать про перерахування сум на користь ОСОБА_13 .

Щодо вимог позивача про стягнення пені та інфляційних втрат, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що доказів погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів за спірний період матеріали справи не містять, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, позивач, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені), яка за період з 21.11.2019 по 31.03.2023 становить 689574,21 грн. Враховуючи, що відповідачем порушені умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 34081,06 грн. за період з 21.11.2019 по 21.03.2023, обчислені з розміру аліментів 2666,67 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції вірно вказав, що позивачем доведено понесення додаткових витрат, пов`язаних з особливими обставинами, а саме у сумі 2625 шекелів - на заняття Соломії з гімнастики, у сумі 7218 шекелів - за навчання ОСОБА_9 на грі на фортепіано, у сумі 4743 шекелів за навчання Соломії, у сумі 5387 шекелів на купівлю електропіаніно, які підлягають стягненню з відповідача.

На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 3643 шекеля позивачем в якості доказів надано довідку «ШаЛа медпослуги БаАМ» про те, що дитина відвідувала лікаря стоматолога та загальна вартість послуг склала 3643 шекеля. Однак, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину, виходячи з того, що в вищезазначеній довідці тільки зазначена вартість робіт та не зазначено з яким саме діагнозом звернулась дитина до лікаря та якою дитина страждає хворобою, в зв`язку з чим їй було призначене відповідне лікування у стоматолога. Тобто позивачем не доведено, що відвідування лікаря стоматолога було зумовлено саме виникненням особливих обставин у дитини, а не відносилось до повсякденних побутових потреб дитини, зумовлених профілактичними заходами з лікування зубів.

Районий суд також вірно вказав, що витрати на навчання івриту пов`язані з необхідністю вивчати мову держави, де проживає дитина разом зі своєю матір`ю, і викликані необхідністю, а не особливими здібностями дитини, а тому ці витрати не є додатковими у розумінні ст. 185 СК України.

Суд дійшов до правильного висновку, що надані позивачем докази, в розумінні сімейного законодавства України, не є належними та допустимими, а відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позов частково обґрунтований, а тому підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь заборгованості зі сплати аліментів у сумі 112000,14 грн., інфляційних втрат у сумі 34081, 06 грн., пені у сумі 112000,14 грн., додаткових витрат на дітей у сумі 100272, 45 грн.

Такі висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що в рішенні районного суду відсутні посилання суду на формулу для обрахунку, показники, які взяті судом, сам обрахунок інфляційних втрат, є помилковими. Оскільки, як вбачається з рішення суду першої інстанції, при розрахунку судом було враховано, що розраховуючи заборгованості з аліментів, позивач виходила із розміру 2,5 прожиткових мінімумів доходів громадян на дитину відповідного віку. Однак, зазначений розрахунок не відповідає вимогам договору про сплату аліментів на утримання дітей, та заборгованість аліментів за період з 20.11.2019 по 20.04.2023 повинна розраховуватися з розміру 2666,67грн. та становить 112 000,14грн.

Крім того, суд першої інстанції, стягуючи пеню у розмірі 112000,14 грн. та інфляційні втрати в сумі 34081,06 грн., вказав, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Також, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, вказав, що приписи даної статті поширюються як на договірні зобов`язання, так і на не договірні зобов`язання, у ній визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення, якщо інше не передбачено договором та враховуючи, що відповідачем порушені умови договору підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 34081,06 грн. за період з 21.11.2019 по 21.03.2023, обчислені з розміру аліментів 2666,67 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції стягнув з нього додаткові витрати в гривнях по невідомому курсу, є помилковим. Оскільки, як вбачається з позовної заяви, позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дітей, окрім того, що посилалась на квитанції, відповідно до яких оплата проводилась в ізраїльських шекелях, вказала що на її переконання відповідач має сплатити половину понесених нею додаткових витрат на дітей, а саме 13408 шекелів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.04.2023 року (10.0408 шекелів за 1грн.) становить 134 627,04грн. Інформація щодо офіційного курсу НБУ розміщена в мережі інтернет у вільному доступі. Таким чином, подаючи позов позивач зробив самостійно перерахунок ізраїльських шекелів за офіційним курсом Національного банку України на день складання позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2024 року.

Головуючий: О.М. Новіков

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко