ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

м. Київ

справа № 175/1713/18

провадження № 61-13524св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Халаджи О. В., Канурної О. Д., Космачевської Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат та неустойки (пені) за депозитними договорами.

2. Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що між нею та АТ КБ «Приватбанк» у Кримському регіональному управлінні банку укладено депозитні договори: від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»), від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP»), від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP»), від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»), від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500,

від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс»), від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP»).

3. Оскільки банк не виконав своїх зобов`язання за депозитними договорами, вимоги вкладника про розірвання вказаних договорів, стягнення заборгованості за цими правочинами, стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат були предметом розгляду у справі № 201/202/16-ц.

4. Постановою Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі

№ 201/202/16-ц касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року у нескасованій його частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року залишено без змін.

5. Зазначеними судовими рішеннями у справі № 201/202/16-ц розірвано депозитні договори та стягнуто на користь ОСОБА_1 банківські вклади разом з нарахованими процентами, а також три проценти річних та інфляційні втрати.

6. Банк відмовився добровільно повертати належні їй грошові кошти, а під час розгляду справи № 201/202/16-ц представники відповідача зловживали процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, що безпосередньо призвело до збільшення збитків вкладника та розміру неустойки.

7. Вважала, що має право на стягнення пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта

з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

8. Затягування відповідачем розгляду справи про розірвання депозитних договорів призвело до збільшення розміру, утримуваних банком коштів, які

є базою для нарахування пені.

9. Судове рішення про стягнення депозитних коштів та процентів виконане 31 січня 2018 року.

10. Вкладені на рахунки банку кошти належали, зокрема, її родичам, які відчужили нерухомість у Великій Британії з метою переїзду до Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим).

11. Щоб повернути кошти своїм родичам вона 15 червня 2014 року була вимушена укласти договір позики на 500 000 дол. США під 2,5 % щомісячно

з поверненням усієї суми позики та процентів після отримання грошових коштів за депозитними договорами.

12. Після примусово виконаного рішення суду у справі № 201/202/16-ц вона повернула всю суму боргу - 500 000 дол. США та проценти за весь час користування позикою, тому вказані кошти (500 000 дол. США та проценти за договором позики) вважає вимушеними реальними збитками, завданими недобросовісною та протиправною поведінкою АТ КБ «ПриватБанк».

13. На підтвердження наявності інших істотних обставин, які повинен з`ясувати суд при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України, вказувала на заяву представника АТ КБ «ПриватБанк» від 17 травня 2016 року у справі № 201/202/16-ц, в якій той звинувачував ОСОБА_1 у тому, що вона нібито вже отримала свої кошти, за що її буде притягнуто до кримінальної відповідальності за шахрайство, що не відповідає дійсності.

14. Вважає, що незаконна поведінка представників банку призвела до того, що у неї на нервовому підґрунті передчасно відбулися пологи і вона народила дитину в тяжкому стані з крововиливом у мозок, негативні наслідки якого неможливо усунути, а оскільки усі свої кошти вона довірила АТ КБ «ПриватБанк», тому не мала коштів на лікування свого сина.

15. Вона за власним бажанням дійшла висновку про можливість зменшення заявленої до стягнення пені у п`ять разів, що буде відповідати принципу співмірності.

16. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 , остаточно сформулювавши позовні вимоги, просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк»:

- за депозитним договором від 20 березня 2013 року

№ SAMDN9212 (вклад «Стандарт») три проценти річних (згідно

з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно)

до 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору у розмірі 894,89 дол. США

(50 339,87 дол. США ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (відповідно до частини п`ятої

статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

1 933 737,95 грн (50 339,87 дол. США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача) ? 268 днів = 403 404,99 дол. США ? 23,9677 (курс станом

на 11 січня 2020 року) = 9 668 689,77 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням позивача) = 1 933 737,95 грн);

- за депозитним договором від 06 квітня 2010 року

№ SAMDN8317 (вклад «Депозит VІР») три проценти річних (згідно

з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно)

до 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 2 584,61 євро

(144 913,18 євро ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (відповідно до частини п`ятої

статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

6 195 406,37 грн (144 913,18 євро (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача) ? 268 днів = 1 165 101,96 євро ? 26,5874 (курс станом на 11 січня 2020 року) = 30 977 031,85 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 6 195 406,37 грн);

- за депозитним договором від 01 березня 2010 року

№ SAMDN0384 (вклад «Депозит VІР») три проценти річних (згідно

з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно)

до 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору у розмірі 6 270,66 дол. США (351 581,27 дол. США ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня

2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

13 549 963,79 грн (351 581,27 дол. США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача) ? 268 днів = 2 826 713,41 дол. США ? 23,9677 (курс станом

на 11 січня 2020 року) = 67 749 818,99 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 13 549 963,79 грн);

- за депозитним договором від 23 грудня 2013 року

№ SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт») три проценти річних (згідно

з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно)

до 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору у розмірі 6 244,19 дол. США (350 096,92 дол. США ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

13 492 756,83 грн (350 096,92 дол. США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3% за кожен день порушення прав споживача) ? 268 днів = 2 814 779,23 дол. США ? 23,9677 (курс станом

на 11 січня 2020 року) = 67 463 784,15 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 13 492 756,83 грн;

- за депозитним договором від 17 січня 2014 року

№ SAMDNWFD500 три проценти річних (згідно з частиною другою

статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 31 січня

2018 року (включно) у валюті договору у розмірі 15 155,69 грн

(849 743 грн ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день

порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята

статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

1 366 386,74 грн (849 743 грн (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3 % за кожен день порушення прав

споживача) ? 268 днів = 6 831 933,72 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 1 366 386,74 грн); інфляційні втрати (згідно з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 31 січня

2018 року (включно) у розмірі 72 985,17 грн;

- за депозитним договором від 18 березня 2013 року

№ SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс») три проценти річних (згідно з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору у розмірі

6 373,12 грн (357 326 грн ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (відповідно до частини п`ятої

статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

574 580,20 грн (357 326 грн (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3 % за кожен день порушення прав

споживача) ? 268 днів = 2 872 901,04 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 574 580,20 грн); інфляційні втрати (згідно з частиною другою статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 31 січня

2018 року (включно) у розмірі 30 691,04 грн;

- за депозитним договором від 02 липня 2012 року

№ SAMDN0941 (вклад «Депозит VІР») три проценти річних (згідно

з частиною другою статті 625 ЦК України - за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно)

до 31 січня 2018 року (включно) у валюті договору у розмірі 894,78 дол. США (50 168,21 дол. США ? 217 днів/365 ? 3/100); неустойку у розмірі 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день

порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята

статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) у розмірі

1 933 485,86 грн (50 168,21 дол. США (вартість фінансової послуги - сума утримуваних банком коштів) ? 3/100 (3 % за кожен день порушення прав споживача) ? 268 днів = 403 352,40 дол. США ? 23,9677 (курс станом

на 11 січня 2020 року) = 9 667 429,31 грн ? 5 (у п`ять разів зменшено за власним бажанням) = 1 933 485,86 грн).

Короткий зміст судових рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій

17. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року,позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору:

50 339,87 дол. США * 215 днів/365 *3/100 = 889,56 дол. США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 1 640 381,67 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору:

144 913,18 євро *215 днів/365 *3/100 = 2 560,79 євро;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 4 734 290,69 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору:

351 581,27 доларів США *215 днів/365 *3/100 = 6 212,87 дол. США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 11 521 847,47 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»

(АТ КБ «ПриватБанк») такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору:

350 096,92 дол. США *215 днів/365 *3/100 = 6 186,64 дол. США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 11 437 349,23 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору:

849 743 грн *215 днів/365 *3/100 = 15 016 грн;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 1 337 239,38 грн;

- інфляційні втрати (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у сумі 56 932,78 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору: 357 326 грн *215 днів/365 *3/100 = 6 314,39 грн;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 584 683,22 грн;

- інфляційні втрати (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у сумі 23 940,84 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» такі кошти:

- три проценти річних (частина друга статті 625 ЦК України за порушення та невиконання грошового зобов`язання) за період з 28 червня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у валюті договору:

50 168,21 доларів США *215 днів/365 *3/100 = 886,53 дол. США;

- неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року (включно) до 29 січня 2018 року (включно) у розмірі 1 391 987,37 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

18. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що за результатом вирішення спору у справі № 201/202/16-ц встановлено порушення виконання банком зобов`язань за депозитними договорами, укладеними із ОСОБА_1 , тому її вимоги у розглядуваній справі про стягнення трьох процентів річних, інфляційних витрат згідно з частиною другою статті 625 ЦК України та пені

у розмірі 3 % річних відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є обґрунтованими.

19. Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання

банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом, у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта

з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі.

20. При визначенні розміру пені суди врахували негативні наслідки для позивачки через прострочення виконання грошового зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» та відсутність у ОСОБА_1 необхідних коштів на лікування її дитини з інвалідністю; ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та додаткові збитки позивача у вигляді сплачених нею процентів за договором позики.

21. Постановою Верховного Суду від 10 травня 2023 року касаційну скаргу

АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року скасовано в частині вирішення вимог про стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

22. Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції не встановив розмір пені згідно із частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», базою нарахування якої є розмір процентів на суми вкладів за спірними депозитними договорами, а матеріали справи також не містять таких розрахунків.

23. Крім того апеляційний суд не перевірив, чи підлягали задоволенню вимоги ОСОБА_1 про стягнення за кожним з депозитних договорів пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за вказаний у розрахунку період (із 08 травня 2017 року (включно) до 31 січня 2018 року (включно) після набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року у справі № 201/202/16-ц в частині розірвання договорів банківського вкладу та не встановив базу нарахування пені за кожним

із договорів.

Короткий зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду

24. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 10 березня 2020 року в частині стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року до 15 листопада 2017 року у розмірі 578 731,37 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня

2017 року до 15 листопада 2017 року у розмірі 3 331 657,60 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року до 15 листопада 2017 року у розмірі 9 959 583,64 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року (включно) до 15 листопада 2017 року (включно):

у розмірі 4 055 802,21 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня 2017 року до

15 листопада 2017 року у розмірі 504 739,38 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період

з 08 травня 2017 року до 15 листопада 2017 року у розмірі 484 683,22 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP»), укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» неустойку 3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення прав споживача банківських послуг (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») за період з 08 травня

2017 року до 15 листопада 2017 року у розмірі 204 265,61 грн.

В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

25. Апеляційний суд, переглянувши рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», та ухваливши в цій частині нове судове рішення, виходив з того, що розрахунок представника позивачки є правильним, оскільки для обчислення пені базою якої є проценти за користування коштами вкладника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

26. У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк»просить оскаржуване судове рішення в частині задоволених вимог скасувати, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

27. В силу положень статті 400 ЦПК України в іншій частині оскаржуване судове рішення Верховним Судом не переглядається.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

28. 13 вересня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року.

29. Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які

у жовтні 2023 року надійшли до Верховного Суду.

30. Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

31. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16, у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2020 року у справі № 916/4693/15,

від 06 березня 2019 року у справі № 916/4692/15, від 01 грудня 2021 року

у справі № 757/13186/19-ц, від 17 листопада 2021 року у справі № 757/19/19-ц,

від 01 грудня 2021 року у справі № 757/18534/19-ц, від 29 січня 2020 року

у справі № 757/53464/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 757/42043/18-ц, від 23 листопада 2018 року у справі № 922/4404/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

32. Вказує, що в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 16 листопада 2017 року у справі № 201/202/16-ц було зазначено та зафіксовано гривневий еквівалент стягнутих за договорами банківських вкладів відсотків, тому апеляційний суд помилково нарахував пеню

в іноземній валюті та стягнув її в гривневому еквіваленті за поточним офіційним курсом НБУ до іноземних валют.

33. Гривневий еквівалент (еквівалент розміру процентів, нарахованих

в іноземній валюті за кожним договором) зазначений у резолютивній частині рішення суду у справі № 201/202/16-ц має бути базою для нарахування пені за несвоєчасне повернення банком коштів за договорами.

34. Погоджуючись із розрахунком пені, наданим представником позивачки, апеляційний суд не навів жодного аргументу на підтвердження правомірності нарахування пені за договорами банківських вкладів, враховуючи базу для такого нарахування - гривневий еквівалент розміру стягнутих з банку відсотків (у межах справи № 201/202/16) за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення у справі № 175/1713/18 при новому розгляді, тобто станом на 30 серпня 2023 року.

35. Крім того апеляційний суд стягнув надмірні суми пені за кожним

із депозитних договорів.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

36. 17 листопада2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, доводи якого не можуть бути враховані касаційним судом, оскільки відзив подано з пропуском строку, встановленого в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Підстав для продовження строку на подання відзиву колегією суддів не встановлено.

Обставини справи, встановлені судами

37. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська

від 27 червня 2017 року у справі № 201/202/16-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів за депозитними договорами,

а саме:

- розірвано договір від 20 березня 2013 року № SAMDN9212 (вклад «Стандарт»), укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором від 20 березня 2013 року № SAMDN9212

(з урахуванням автоматичної пролонгації дії договору): загальну суму заборгованості у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року (сума депозиту разом з нарахованими процентами) у розмірі 50 174,75 дол. США (що згідно з курсом НБУ станом на 01 квітня 2014 року еквівалентно

553 643 грн), нараховану відповідно до умов договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»);

- розірвано договір від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP»), укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором від 06 квітня 2010 року № SAMDN8317

(з урахуванням автоматичної пролонгації): загальну суму заборгованості

у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року (сума депозиту разом

з нарахованими процентами) у розмірі 144 913,18 дол. США (що згідно

з курсом НБУ станом на 01 квітня 2014 року еквівалентно 2 197 478 грн), нараховану відповідно до умов договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»);

- розірвано договір від 01 березня 2010 року № SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP»), укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором від 01 березня 2010 року № SAMDN0384

(з урахуванням автоматичної пролонгації): загальну суму заборгованості

у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року (сума депозиту разом

з нарахованими процентами) у розмірі 351 581,27 дол. США (що згідно

з курсом НБУ на 01 квітня 2014 року еквівалентно 3 866 726 грн), нараховану відповідно до умов договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»);

- розірвано договір від 23 грудня 2013 року № SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт»), укладений між ОСОБА_1 та

ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь

ОСОБА_1 кошти за договором від 23 грудня 2013 року

№ SAMDNWFD900 (з урахуванням автоматичної пролонгації): загальну суму заборгованості у валюті договору станом на 01 квітня

2014 року (сума депозиту разом з нарахованими процентами) у розмірі

350 096,92 дол. США (що згідно з курсом НБУ на 01 квітня 2014 року еквівалентно 3 850 401 грн), нараховану відповідно до умов договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»);

- розірвано договір від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто

з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором від 17 січня 2014 року № SAMDNWFD500 (з урахуванням автоматичної пролонгації): загальну суму заборгованості станом на 01 квітня 2014 року (сума депозиту разом з нарахованими процентами) у розмірі 849 743 грн, нараховану відповідно до умов договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»);

- розірвано договір від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс»), укладений між ОСОБА_1 та

ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором від 18 березня 2013 року № SAMDN8424 (з урахуванням автоматичної пролонгації): загальну суму заборгованості станом на 01 квітня 2014 року (сума депозиту разом з нарахованими процентами) у розмірі 357 326 грн, нараховану відповідно до умов договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»);

- розірвано договір від 02 липня 2012 року № SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP»), укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором від 02 липня 2012 року № SAMDN0941

(з урахуванням автоматичної пролонгації): загальну суму заборгованості

у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року (сума депозиту разом

з нарахованими процентами) у розмірі 50 168,21 дол. США (що відповідно до курсу НБУ на 01 квітня 2014 року еквівалентно 551 755 грн), нараховану згідно з умовами договору та довідки НБУ (форма № 625, колонка № 18 «Загальна сума зобов`язань банку»).

38. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 16 листопада 2017 року скасовано рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року у справі № 201/202/16-ц

в частині відмови у позові про стягнення сум відсотків, трьох процентів річних, інфляційних втрат та змінено в частині розміру визначеної до стягнення заборгованості за договором від 20 березня 2013 року станом на 01 квітня 2014 року на суму «50 339,87 дол. США».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 станом на

27 червня 2017 року:

- за договором від 20 березня 2013 року 15 486,04 дол. США (еквівалент 403 101,62 грн) відсотків та 166 744,27 грн - три проценти річних;

- за договором від 06 квітня 2010 року 22 791,06 євро (еквівалент

663 675,66 грн) відсотків та 475 242,47 грн - три проценти річних;

- за договором від 01 березня 2010 року 110 772,16 дол. США (еквівалент 2 883 399,30 грн) відсотків та 1 171 192,66 грн - три проценти річних;

- за договором від 23 грудня 2013 року 108 865,73 дол. США (еквівалент

2 833 774,90 грн) відсотків та 1 162 603,39 грн - три проценти відсотків річних;

- за договором від 17 січня 2014 року 487 496,38 грн відсотків,

130 133,54 грн - три проценти річних та 940 665,50 грн інфляційних втрат;

- за договором від 18 березня 2013 року 227 357,22 грн відсотків,

56 898,48 грн - три проценти річних та 395 559,88 грн інфляційних втрат;

- за договором від 02 липня 2012 року 5 690,03 дол. США (еквівалент

148 111,48 грн) відсотків та 141 494,91 грн - три проценти річних.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 червня 2017 року залишено без змін.

39. Вказаними судовими рішеннями у справі № 201/202/16 встановлено, що

- за депозитним договором від 20 березня 2013 року

№ SAMDN9212 (вклад «Стандарт») у валюті договору станом

на 01 квітня 2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами становила 50 339,87 дол. США, апеляційним судом додатково стягнуто проценти станом на 27 червня 2017 року у розмірі 15 486,04 дол. США. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 65 825,91 дол. США. Отже, проценти за весь час дії вказаного договору складають 15 825,91 дол. США (65 825,91 дол. США (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 50 000 дол. США (сума вкладу));

- за депозитним договором від 06 квітня 2010 року

№ SAMDN8317 (вклад «Депозит VIP») у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами становила 144 913,18 євро, апеляційним судом додатково стягнуто

проценти станом на 27 червня 2017 року у розмірі 22 791,06 євро. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 167 704,24 євро. Отже, проценти за весь час дії

договору складають 82 704,24 євро (167 704,24 євро (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 85 000 євро (сума вкладу:

60 000 євро + 20 000 євро + 5 000 євро));

- за депозитним договором від 01 березня 2010 року

№ SAMDN0384 (вклад «Депозит VIP») у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами складала 351 581,27 дол. США, апеляційним судом додатково стягнуто проценти станом на 27 червня 2017 року у розмірі 110 772,16 дол. США. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 462 353,43 дол. США. Отже, проценти за весь час дії договору становлять 272 353,43 дол. США (462 353,43 дол. США (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 190 000 дол. США (сума вкладу:

150 000 дол. США + 40 000 дол. США));

- за депозитним договором від 23 грудня 2013 року

№ SAMDNWFD900 (вклад «Стандарт») у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами складала 350 096,92 дол. США, апеляційним судом додатково стягнуто проценти станом на 27 червня 2017 року у розмірі 108 865,73 дол. США. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 458 962,65 дол. США. Отже, проценти за весь час дії договору складають 110 909,42 дол. США (458 962,65 дол. США (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 348 053,23 дол. США (сума вкладу));

- за депозитним договором від 17 січня 2014 року

№ SAMDNWFD500 у валюті договору станом на 01 квітня

2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами становила 849 743 грн, апеляційним судом додатково стягнуто проценти станом

на 27 червня 2017 року у розмірі 487 496,38 грн. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 1 337 239,38 грн. Отже, проценти за весь час дії договору складають 504 739,38 грн (1 337 239,38 грн (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 832 500 грн (сума вкладу));

- за депозитним договором від 18 березня 2013 року

№ SAMDN8424 (вклад «Депозит Плюс») у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами становила 357 326 грн та апеляційним судом додатково стягнуто проценти станом на 27 червня 2017 року у розмірі 227 357,22 грн. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 584 683,22 грн. Отже, проценти за весь час дії договору складають 484 683,22 грн (584 683,22 грн (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 100 000 грн (сума вкладу);

- за депозитним договором від 02 липня 2012 року

№ SAMDN0941 (вклад «Депозит VIP») у валюті договору станом на 01 квітня 2014 року сума депозиту разом з нарахованими процентами становила 50 168,21 дол. США, апеляційним судом додатково стягнуто проценти станом на 27 червня 2017 року у розмірі 5 690,03 дол. США. Тому загальна сума заборгованості (утримуваних відповідачем коштів) за цим договором становить 55 858,24 дол. США. Отже, проценти за весь час дії договору складають 5 585,82 дол. США (55 858,24 дол. США (сума вкладу та процентів за весь час дії договору) - 50 000 дол. США (сума вкладу).

40. 23 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до банку із заявою про розірвання депозитних договорів та повернення належних їй грошових коштів.

41. Рішення судів у справі № 201/202/16, якими, зокрема, стягнуто заборгованість за спірними депозитними договорами, було примусово виконане двома платежами від 30 січня 2018 року та від 01 лютого 2018 року.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

42. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

43. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

44. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

45. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

46. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

47. Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики

у фінансовому секторі України.

48. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються

в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб,

а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

49. Згідно з приписами пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

50. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

51. За змістом статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17);

виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

52. З аналізу наведених законодавчих норм убачається, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

53. У загальноприйнятому розумінні поняття «вартість послуги» - це грошові кошти у визначеному сторонами відповідного договору розмірі, які споживач сплачує виконавцю за надану останнім послугу.

54. При цьому такі кошти після виконання договору залишаються

у виконавця і не повертаються споживачеві. Тому внесені споживачами на відповідні рахунки в банку грошові кошти як за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунка за жодних обставин не можна вважати вартістю відповідних банківських послуг, оскільки такі кошти завжди підлягають поверненню споживачам, тобто не є платою виконавцю за надані ним послуги. Виходячи з наведеного розмір внесених споживачами в банк грошових коштів за договорами банківського вкладу та банківського рахунка не може бути базою для обчислення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

55. Крім того, за змістом правових норм параграфа 3 «Банківський вклад»

глави 71 та параграфа 1 «Загальні положення про банківський рахунок» глави 72 ЦК України як за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунка відповідні банківські послуги надаються банком безкоштовно, тобто споживач не оплачує виконавцю такі послуги, якщо це не передбачено умовами укладених між сторонами договорів.

56. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду зробила в постанові

від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц, у якій зазначила, що

з урахуванням розширеного змісту поняття «послуга», прийнятого

в законодавстві про захист прав споживачів, й усі пов`язані з ним норми слід трактувати таким чином, щоб вони відповідали дійсному його змісту (за необхідності - трактувати розширено). Тому дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору.

57. Тобто обов`язок банку за договором банківського вкладу (депозиту) повернути суму вкладу безумовно є грошовим, однак обов`язок повернення суми вкладу не зумовлює відплатність договору банківського вкладу (депозиту), через що ця сума не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

58. Дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» необхідно трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем та має рахуватися від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору. У такому разі згідно із базою нарахування пені необхідно вважати розмір процентів на суму вкладу або дохід в іншій формі, що є платою фінансової установи за використання коштів споживача (статті 1058, 1061 ЦК України). Сама сума вкладу не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої

статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

59. Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі № 199/3152/20.

60. У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

61. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

62. Апеляційний суд, врахувавши вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 рокуу розглядуваній справі, належним чином перевірив наданий позивачкою розрахунок пені, дійшов обґрунтованого висновку про розрахунок пені за кожним депозитним договором за період з 08 травня до 15 листопада 2017 року, базою для нарахування якої, за кожним депозитним договором є проценти стягнуті

у справі № 201/202/16-ц, навівши при цьому відповідні розрахунки.

63. При цьому розмір пені розрахований за правилами частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», перевищує розмір пені стягнутий оскарженою постановою апеляційного суду, незалежно від застосування обмінного курсу іноземних валют до гривні, встановленого НБУ як станом на 30 серпня 2023 року так і станом на 27 червня 2017 року.

64. Разом із тим, з огляду на положення частини третьої статті 551 ЦК України апеляційний суд зменшив розмір пені до розміру стягнутих у справі № 201/202/16-ц процентів в еквіваленті до курсу НБУ відповідної іноземної валюти до гривні на день ухвалення оскарженої постанови.

65. Таке зменшення здійснено в межах повноважень наданих апеляційному суду і не суперечить положенням частини третьої статті 551 ЦК України.

66. Крім того ухвалюючи оскаржене судове рішення та визначаючи розмір пені не можна залишити поза увагою і конкретні обставини розглядуваної справи, зокрема кількість депозитних договорів за якими позивачка змогла повернути належні їй кошти лише за результатами довготривалого судового розгляду, розмір невчасно повернутих банком коштів та особисту життєву ситуацію позивачки пов`язану із народженням дитини, що має тяжкі захворювання і вочевидь потребувала невідкладних додаткових витрат на лікування та догляд.

67. З цих підстав необґрунтованими є узагальнені доводи касаційної скарги щодо помилкового стягнення з банку суми пені за депозитними договорами.

68. За встановлених обставин, висновки апеляційного суду по суті вирішення спору не суперечать висновкам, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16, Верховного Суду від 18 вересня 2020 року у справі № 916/4693/15, від 06 березня 2019 року у справі № 916/4692/15,

від 01 грудня 2021 року у справі № 757/13186/19-ц, від 17 листопада 2021 року у справі № 757/19/19-ц, від 01 грудня 2021 року у справі № 757/18534/19-ц,

від 29 січня 2020 року у справі № 757/53464/18-ц, від 12 лютого 2020 року

у справі № 757/42043/18, від 23 листопада 2018 року у справі № 922/4404/17, на які посилався заявник як на підставу касаційного оскарження.

69. Апеляційний суд належним чином виконав вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і дотримався вимог статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно встановив обставини справи та правильно вирішив спір.

70. Незгода заявника із судовим рішенням, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

71. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

72. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов`язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи.

73. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

74. Оскаржуване судове рішення є достатньо вмотивованим та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи

в частині, яка є предметом касаційного перегляду.

75. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

76. Зважаючи на викладене, Верховний Суд, переглянувши постанову апеляційного суду в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

77. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411

ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович