Справа № 484/2062/24
Провадження № 6/484/102/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Панькова Д.А.

секретар судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську заяву ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви представник заявник зазначає, що у квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей.

23.04.2024 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дітей сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 додано довідку від 01.11.2023 року, видану головою квартального комітету № 51, тобто майже рік тому, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 прописані діти та ОСОБА_2 . Будь-яких інших доказів, які б підтверджували місце проживання дітей разом із заявником на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, надано суду не було.

З даним рішенням суду ОСОБА_1 не погоджується, оскільки з листопада 2023 року по теперішній час діти перебувають на його утриманні та проживають разом з ним та бабусею (матір`ю дружини) - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Він піклується про дітей, відвідує навчальний заклад, в якому навчається син - ОСОБА_6 та дошкільний заклад до якого ходить донька ОСОБА_7 , купує всі необхідні для розвитку, здоров`я та життя дітей речі. Мати з листопада 2023 року не проживає разом з дітьми та не цікавиться їх життям.

ОСОБА_2 , не проживає за вище вказаною адресою, має іншого чоловіка та звернулась до Первомайського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. При цьому, ні ОСОБА_2 , ні уповноваженим органом опіки та піклування, ні судом, станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу, питання про визначення місця проживання дитини не вирішувалось, проте, з огляду на вказані обставини, на думку представника заявника, вбачається спір про право.

Також, представник заявника зазначає, відсутні будь-які нововиявлені обставини, а наявні свідчать про відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 .

Тобто, діти фактично проживають разом з батьком ОСОБА_1 , а тому, на думку представника заявника, саме йому належить право вимагати сплати аліментів та відповідно відсутній обов`язок сплачувати аліменти. У зв`язку з чим, просить суд визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.04.2024р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області по справі № 484/2062/24 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Люшнювате Голованівського р-ну Кіороградської обл., РНОКПП: НОМЕР_1 , який значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської обл., РНОКПП: НОМЕР_2 , яка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.04.2024р., виданої головою квартального комітету № 51, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою, але не проживає з 09.10.2023 року.

Відповідно до акту про фактичне перебування осіб за адресою: АДРЕСА_1 , підписаного головою квартального комітету № 51, за вказаною адресою проживають: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

Згідно характеристики учня 1-А класу первомайського ліцею «Престиж» ОСОБА_3 , останній проживає з батьком, ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_5 та молодшою сестрою ОСОБА_4 . Батько відповідально ставиться до своїх обов`язків, відвідує батьківські збори, постійно підтримує зв`язок з учителем. Мати проживає окремо від дітей, з листопада місяця не цікавиться навчанням сина.

Відповідно до довідки № 66/01-13.2 від 30.04.2024р., наданої директором ЗДО № 8, ОСОБА_1 опікується донькою ОСОБА_4 мати не бере участі у вихованні доньки, в дитячий садок не приходить, досягненнями дитини не цікавиться.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що діти проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Враховуючи наведені норми закону, факт того, що діти проживають з батьком, він приймає участь в матеріальному утриманні дітей, суд дійшов висновку про необхідність визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ по справі № 484/2062/24, виданий Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 23.04.2024 року, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 173, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий 23.04.2024 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області по справі № 484/2062/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Люшнювате Голованівського р-ну Кіровоградської обл., РНОКПП: НОМЕР_1 , який значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської обл., РНОКПП: НОМЕР_2 , яка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: