Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення юридичного факту

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт, а саме, встановлення приналежності до українського громадянства (постійного проживання на території України) матері заявниці, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її народження.

В обґрунтування своєї заяви посилалася на те, що звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, безпосередньо є пов`язаним з підтвердження існування обставин, з якими закон пов`язує набуття громадянства України.

За встановленими обставинами, заявник не має належного документального підтвердження вказаного факту, що унеможливлює її звернення до компетентних органів з Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27.03.2001 року № 215/2001, саме тому єдиним можливим способом захисту є звернення до суду із заявою про встановлення фактів, які згідно закону дають підстави для набуття громадянства України.

Зазначає, що факт родинних зв`язків підтверджується відомостями свідоцтва про народження заявника, свідоцтво про народження (повторно) Серія НОМЕР_1 , виданого 06.05.2023 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 05).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2023 року у справі № 758/9219/23 було задоволено заяву ОСОБА_3 (старшої доньки ОСОБА_4 та рідної сестри заявниці ОСОБА_1 ) про встановлення факту смерті, зокрема, зазначеним рішенням було встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, та встановлено дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: смт. Кіровське, Кіровського району, АР Крим, Україна.

В рамках даної справи судом, зокрема, було досліджено:

- довідкою, що підтверджує місце проживання померлого №237, виданою 12.04.2022 року Адміністрацією Чорноземненського сільського поселення Советського району Республіки Крим;

- довідку, видану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона зверталася до Советського РВ ГУМВС України АР Крим з приводу видачі паспорта замість утраченого;

- Рішенням Советського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.02.2012 року у справі №119/116/12 за заявою ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_5) до ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин, мотивувальна частина якого містить відомості про реквізити паспорта гр. України ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_5 ), а саме: серія НОМЕР_2 , який видано 13.02.1997 року Совєтським РВ ГУ МВС України в АР Крим.

Дані документи, на думку заявниці, сукупно свідчать про приналежність ОСОБА_5 до українського громадянства станом на дату народження заявниці ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження заявника, свідоцтво про народження (повторно) Серія НОМЕР_1 , виданого 06.05.2023 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 05) (а.с. 8-9).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2023 року у справі № 758/9219/23 було задоволено заяву ОСОБА_3 (старшої доньки ОСОБА_4 та рідної сестри заявниці ОСОБА_1 ) про встановлення факту смерті, зазначеним рішенням було встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, та встановлено дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: смт. Кіровське, Кіровського району, АР Крим, Україна (а.с. 15-16).

В рамках даної справи судом, зокрема, було досліджено:

- довідкою, що підтверджує місце проживання померлого №237, виданою 12.04.2022 року Адміністрацією Чорноземненського сільського поселення Советського району Республіки Крим (а.с. 10);

- довідку, видану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона зверталася до Советського РВ ГУМВС України АР Крим з приводу видачі паспорта замість утраченого (а.с. 11);

- Рішенням Советського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.02.2012 року у справі №119/116/12 за заявою ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_5) до ОСОБА_6 , про встановлення факту родинних відносин, мотивувальна частина якого містить відомості про реквізити паспорта гр. України ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_5), а саме: серія НОМЕР_2, який видано 13.02.1997 року Совєтським РВ ГУ МВС України в АР Крим (а.с. 12-13).

Отже, судом у ході дослідження матеріалів справи встановлено приналежність ОСОБА_2 до українського громадянства станом на дату народження заявниці ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч.1 ст.8, ст.21, ч. 1 ст.24 Конституції України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» Громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності країни (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Юридичне значення має факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08.10.1991 року № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27.03.2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку).

Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Дані документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Подібні правові висновки висловлені у Постановах Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05.04.2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Метою встановлення заявником факту належності ОСОБА_2 є підтвердження існування обставин, з якими закон пов`язує набуття громадянства України.

Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити встановлення цього юридичного факту у позасудовому порядку.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення юридичного факту - задовольнити;

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до громадянства України станом на 23.02.2002 року - дату народження ОСОБА_1 ;

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК