Пр.№2/756/1311/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

12 лютого 2024 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Приходько К.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у листопаді 2022 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову вказує, що 09.08.2022 між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ТОВ «АЛІРА ТРАНС» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АТ 2737824), предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «І-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 .

24.01.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «І-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним увчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

На підставі страхового акту № ОЦВ-23-32-86686/1 від 03.02.2023 року та розрахунку страхового відшкодування було сплачено потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 16 767,56 грн.

24.04.2023 року страхувальник ТОВ «АЛІРА -ТРАНС» надіслало лист до ПАТ НАСК «ОРАНТА» в якому повідомило, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не знаходився на роботі та не виконував своїх трудових обов`язків, в зв`язку з чим, відсутні підстави для виплати від ТОВ «АЛІРА-ТРАНС» страхового відшкодування в порядку регресу та підтверджується право подати позов про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу до водія, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду.

Посилаючись на положення п.а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 16 767,56 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомленй про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.08.2022 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та ТОВ «АЛІРА ТРАНС» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АТ 2737824), із забезпеченням транспортного засобу «І-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 .

24.01.2023 року о 18 год. 30 хв, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Андрія Малишка, 4 у м.Києві, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_1 24.01.2023 року о 18 год. 30 хв., керував автомобілем «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Андрія Малишка, 4 у м.Києві у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3б, 13.3, 2.9а Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва (справа № 756/15945/23) відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

27.01.2023 року ОСОБА_2 , як власник пошкодженого транспортного засобу повідомив страховика ПАТ «НАСК «Оранта» про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про страхове відшкодування (а.с. 13).

Зі страхового акту № ОЦВ-СП-23-32-86686/1 від 03.02.2023 року, розрахунку страхового відшкодування від 02.02.2023 та платіжної інструкції № 6227 від 03.02.2023 року вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило страхову виплату ОСОБА_2 , як водію пошкодженого транспортного засобу, в сумі 16 767,56 грн. (а.с.9,10,20)

24.04.2023 року страхувальник ТОВ «АЛІРА -ТРАНС» надіслало лист до ПАТ НАСК «ОРАНТА» в якому повідомило, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не знаходився на роботі та не виконував своїх трудових обов`язків, в зв`язку з чим, відсутні підстави для виплати від ТОВ «АЛІРА-ТРАНС» страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив власнику транспортного засобу транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 страхове відшкодування згідно страхового акту від 03.02.2023 №ОЦВ-СП-23-32-86686/1 в сумі 16 767,56 грн. за пошкодження належного йому на праві власності автомобіля, який постраждав в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставинсуд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» кошти у розмірі:

16 767 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 56 копійок - суму сплаченого відшкодування;

2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні - сплаченого судового збору.

Позивач: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко