П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року місто Київ

справа №760/144/21

провадження№22-ц/824/6352/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк"

на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 14 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Кушнір С.І.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року позивач ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 8 жовтня 2019 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 шляхом подання заяви-договору № 2019/1_С/053-005701 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками № 2019/ОВР/053-001680.

12 лютого 2017 року тарифним комітетом ПАТ «Укргазбанк» затверджено Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», які розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com.. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.

Керуючись положеннями укладеного договору, банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «Крок на зустріч», на якому встановлена орієнтовна сума кредиту 52287,00 грн., щомісячний платіж по кредиту - 2179 грн., строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 24 місяці, із базовою процентною ставкою 42,00% річних, із процентною ставкою на заборгованість 48,00 % річних.

Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань, невиконання відповідачем умов договору, станом на 19 серпня 2020 року заборгованість відповідача складає 57123,91 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 14 листопада 2022 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 39307,74 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" судовий збір в сумі 2102 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ПАТ АБ "Укргазбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в заяві-договорі, яка підписана ОСОБА_1 , було зазначено назву Правил, до яких приєднується клієнт. Такі правила розміщені на офіційному сайті та повністю співпадають з тими, з якими був ознайомлений відповідач на момент укладення договору. Вказує, що в договорі зазначені всі істотні умови договору, зокрема, процентна ставка, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 8 жовтня 2019 року між банком та ОСОБА_1 шляхом подання Заяви-Договору № 2019/1_С/053-005701 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками № 2019/ОВР/053-001680.

На виконання умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «Крок на зустріч», на якому встановлена орієнтовна сума кредиту 52287,00 грн., щомісячний платіж по кредиту - 2179 грн., строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 24 місяці, із базовою процентною ставкою 42,00% річних, із процентною ставкою на заборгованість 48,00 % річних.

12 лютого 2017 року Тарифним комітетом ПАТ «Укргазбанк» затверджено Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», які розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com.

Правилами в сукупності із заявою-договором, тарифним планом, програмою кредитування, документами, що вимагаються чинним законодавством України, є договором приєднання, тобто таким, умови якого встановлені однією із сторін, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до п.3.1, п.3.2, п.6.2 Правил договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок.

Датою укладення договору є дата відкриття рахунку/субрахунку.

За п.п.2.1, 2.4, 3.3, 5.2, 5.4 Правил банк взяв на себе обов`язок відкрити клієнту рахунок/субрахунок, видати платіжну картку (додаткові платіжні картки), надати кредитні кошти (овердрафту) та здійснювати розрахунки за операціями з використання платіжної картки (додаткових платіжних карток), що видані клієнту, в залежності від обраного клієнтом продукту банку, тощо.

Відповідно до п.п..2.1, 2.3, 5.2, 7.2 Правил відповідач зобов`язаний здійснювати оплату послуг банку в розмірі та строки, що передбачені умовами укладеного правочину.

Зі змісту заяви - договору № 2019/1_С/053-005701 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» від 08 жовтня 2019 року вбачається, що в даному випадку договір №2019/ОВР/053-001680 є окремою складовою частиною заяви - договору №2019/1_С/053-005701 із зазначенням окремих реквізитів для кредитного договору в розділі «Паспорт споживчого кредиту».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що з розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача, які додані до позовної заяви, вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти і здійснював погашення кредиту. Такі обставини разом з підписаною відповідачем заявою-договором № 2109/1_С/053-005701, відкриттям позивачем відповідачу карткового рахунку та субрахунку, підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які гуртуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит». Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які ґрунтуються на умовах кредитного договору від 8 жовтня 2019 року № 2019/ОВР/053---1680.

Прийнявши до уваги надану банком виписку за картковим рахунком (по кредитному договору), яка до положень ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, є належним доказом щодо заборгованості по тілу кредиту, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення фактично отриманих та використаних позичальником кредитних коштів, які не повернуті в добровільному порядку, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Визначаючи розмір боргу за тілом кредиту, який підлягає стягненню з відповідача на користь банку, суд першої інстанції керувався наданим банком розрахунком, з якого вбачається, що за період з 8 жовтня 2019 року по 19 серпня 2020 року відповідачем використано кредитних коштів у розмірі 45753 грн., що складається з поточної та простроченої заборгованості по кредиту. За цей період відповідачем внесено на погашення кредиту грошові кошти у розмірі 6445,26 грн., які зараховані банком на погашення процентів. Таким чином, вважав суд, що борг за неповернутим кредитом складає різницю у розмірі 39307,74 грн., який і підлягає стягненню на користь банку. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що повернуті позичальником кошти банк безпідставно зараховував на погашення процентів, що невірно, оскільки вказаний банком розмір процентів не обумовлений договором і не може бути застосований.

Відмовляючи у задоволенні позовних в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 1227,71 грн. та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 10143,20 грн., суд першої інстанції виходив із того, що наявні у матеріалах справи Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», до яких приєдналась ОСОБА_1 на підставі заяви від 8 жовтня 2019 року, не є доказом узгодження між сторонами істотних умов кредитного договору, що вказує на відсутність між сторонами домовленості про їх розмір, що у свою чергу свідчить про безпідставність застосування банком розрахунку процентів за користування коштами. Надані позивачем Правила, які не підписані відповідачем, не можуть вважатися складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про встановлення процентів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з п.22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із положеннями ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Підписана відповідачкою заява-договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», не містить інформації щодо відсотків, їх розміру та порядку нарахування.

Матеріали справи не містять доказів того, чи погоджувалась відповідачка із цими правилами, у редакції, що додані до позовної заяви, щодо розміру та порядку нарахування відсотків.

Судом вірно встановлено, додані до заяви Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», як такі, що не підписані відповідачем, не підтверджують обставин погодження між сторонами істотних умов кредитного договору щодо розміру відсотків.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами є правильним.

Оскільки вказаний банком розмір процентів не обумовлений договором і не може бути застосований, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір заборгованості по тілу кредиту має бути зменшений на суму, яка зарахована баком на погашення процентів.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в укладеному сторонами договорі сторони погодили умови щодо відсоткової ставки є безпідставними і спростовуються самим текстом заяви-договору від 8 жовтня 2019 року.

В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який знаходиться внизу заяви-договору від 8 жовтня 2019 року ( а.с.8-9)

Разом з тим, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту ( правова позиція, викладена Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року, у справі № 393/126/20)..

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 389 ЦПК України дана справа є малозначною, тому касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус