РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/834/24

06 травня 2024 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О.С.

з участю секретаря судового засідання Забейди А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку, площею 1,0175 га, кадастровий номер :05:012:0597, що розташована за адресою с.Малий Мидськ, Рівненського району Рівненської області та на земельну ділянку площею 2,1241 га, кадастровий номер :05:024:0004, що розташована за адресою с.Малий Мидськ, Рівненського району Рівненської області.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 і після її смерті 17.08.2022 приватним нотаріусом Дідовець А.Г. було заведено спадкову справу №138/2022. Вказує, що до складу майна, яке залишилося після смерті матері серед іншого входять земельні ділянки, які надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території ТГ Костопільська Рівненського району Рівненської області, які належали померлому ОСОБА_3 , спадкоємцем якого за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 21.05.2001 реєстр №19А була її мати, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Зазначає, що нотаріусом при перевірці інформації в спадковому реєстрі було встановлено, що зазначений вище заповіт у спадковому реєстрі відсутній, а тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва у праві на спадщину на вказані земельні ділянки та було рекомендовано звернутися до суду. Вказує, що встановити право власності на вказані земельні ділянки поза судової процедури не може.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №6 від 30.03.2023 (а.с.15-17).

З довідки №274 від 06.09.2022, виданою Маломидським старостинським округом №5 Костопільської територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав у житловому будинку в с.Ледне, Костопільського району Рівненської області, на день смерті проживав один. (а.с.5).

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 21.05.2001 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області, зареєстрований в реєстрі під №19А, згідно якого приватизовану земельну ділянку розміром 3,14 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с.Ледно, яка належить йому згідно державного акту серії РВ №04960, виданого Маломидською сільською радою 29.03.2000 заповів ОСОБА_4 (а.с.33).

На зворотному боці вказано заповіту зазначено, що за даними, які є у виконкомі Маломидської сільської ради, даний заповіт заповідачем не змінено та не відмінено по даний час. Вказане засвідчено печаткою сільської ради та підписом секретаря виконкому.

Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 1,0175 га, кадастровий номер :05:012:0597, що розташована на території Маломидської сільської ради, Рівненського району Рівненської області та земельна ділянка площею 2,1241 га, кадастровий номер :05:024:0004, що розташована на території Маломидської сільської ради, Рівненського району Рівненської області, на праві приватної власності належать ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 24.03.2023, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.6-7), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 24.03.2023 (а.с.12), державним актом на право приватної власності на землю серії РВ №04960 (а.с.14).

Відповідно до положень ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч. З ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_2 і після її смерті 17.08.2022 приватним нотаріусом Дідовець А.Г. заведено спадкову справу №138/2022, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.29), листом №156/02-14 від 05.04.2023 (а.с.4).

З листа приватного нотаріуса Дідовець А.Г. №156/02-14 від 05.04.2023, вбачається, що до складу майна, яке залишилося після смерті матері позивачки ОСОБА_2 серед іншого майна входять земельні ділянки, які надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території ТГ Костопільська (до об`єднання Маломидської сільської ради) Рівненського (до ліквідації Костопільського) району Рівненської області, належні померлому ОСОБА_3 , спадкоємцем якого за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 21.05.2001 реєстр №19А була мати позивачки ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.4).

Також, з вказаного листа вбачається, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено, у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, оскільки в спадковому реєстрі, інформація про заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 21.05.2001 реєстр №19А відстуня.

З інформаційної довідки №71990821 від 30.03.2023 виданої приватним нотаріусом Дідовець А.Г., вбачається, що інформація про заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 21.05.2001 реєстр №19А відстуня (а.с.10).

Відповідно до положень статті 1247 Цивільного кодексу України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Згідно ч.3, 4 ст.1247 ЦК України, заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу . Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1251 Цивільного кодексу України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Пунктом 2.1. розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року (далі - Порядок), встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Відповідно до п.1.10 Порядку, 1.10, відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі».

Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. (правова позиція Верховного суду, викладена у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 515/1104/17)

Не внесення до Спадкового реєстру відомостей посвідченого заповіту, посадовою особою органу місцевого самоврядування є порушенням, допущеним секретарем сільської ради, яке не свідчить про недійсність заповіту, а лише свідчить про недобросовісне виконанням секретарем сільської ради своїх обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій.

Тлумачення норм цивільного законодавства свідчить, що не здійснення державної реєстрації посвідченого заповіту в Спадковому реєстрі не зумовлює його нікчемність.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч. 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки, заповіт посвідчений виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 21.05.2001 реєстр №19А відповідає вимогам закону, і не внесення відомостей про нього до спадкового реєстру не свідчить про його не дійсність, а мати позивачка прийняла у спадщину спірні земельні ділянки, однак не оформила своїх спадкових прав на них, то суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.81, 200, 206, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності у спадковому майні після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- на земельну ділянку, площею 1,0175 га, кадастровий номер :05:012:0597, місце розташування: Рівненська область, Рівненський район, Маломидська сільська рада;

- на земельну ділянку площею 2,1241 га, кадастровий номер :05:024:0004, місце розташування: Рівненська область, Рівненський район, Маломидська сільська рада.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Костопільська міська рада, м.Костопіль, вул.1Травня 3 Рівненської області.

Повне судове рішення складено 13.05.2024.

СуддяО. С. Цвіркун