Справа № 454/960/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Сокальської міської ради Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із заявою та просить встановити факт належності йому державного акту.

Свою заяву мотивує наступним.

Йому у власність виділено земельну ділянку площею 2,6481га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Телязької сільської ради та видано державний акт про право власності на таку.

Однак, в даному державному акті допущено описку в написанні його по-батькові, а саме « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 », що є перешкодою в здійсненні ним реєстрації права власності на належну йому земельну ділянку.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи Сокальської міської ради Львівської області подав клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутності, щодо вирішення справи покликався на розсуд суду.

Заінтересована особа подала клопотання та просив розгляд справ проводити без її участі, щодо вирішення справи покликалася на розсуд суду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

З державного акту серія І-ЛВ №067246 від 30.01.2003р., виданого на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003р. №29, встановлено, що ОСОБА_1 належать земельні ділянки загальною площею 2,6481га, розташовані на території Телязької сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В даному державному акті по-батькові заявника зазначено « ОСОБА_2 ».

З паспорта громадянина України, свідоцтва про народження встановлено, що заявник по-батькові вказано « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Суд переконується в тому, що державний акт про право приватної власності на землю належить Заявнику, однак такому його по-батькові не збігається з таким, яке вказано в паспорті громадянина України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Держанвий акт на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №067246, виданий 30.01.2003 року на підставі розпорядження голови Сокальської районної державної адміністрації №29 від 27.01.2003 року на ім`я « ОСОБА_1 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та відомості зазначенні в цьому державному акті стосуються його.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: с.Трудолюбівка, Сокальська територіальна громада, Червоноградський район, Львівська область.

Заінтересована особа: Сокальська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: вул.Шептицького,44, м.Сокаль, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович