Дата документу 13.05.2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д

до

відповідача ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 09.08.2021 у розмірі 125 206,45 грн., яка складається з наступного:

- 104 721,80 грн. заборгованості за кредитом;

- 20484,65 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» від 09.08.2021 ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» разом з Умовами та Правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом останнього в заяві.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.12.2022 за відповідачем утворилася заборгованість у сумі: 104 721,80 грн. заборгованості за кредитом; 20484,65 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 09.08.2021 у сумі: 104 721,80 грн. заборгованості за кредитом; 20484,65 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та судові витрати.

Відповідач 19.02.2024 надав до суду відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.139-143), посилаючись на те, що відсутні докази заборгованості за кредитним договором, він не підписував жодної заяви про надання кредиту, він не був ознайомлений із змінами кредитування, надані Банком умови та правила не можуть бути частиною укладеного між сторонами договору, він надавав згоду отримати платіжну картку, а не оформлювати кредит, тощо.

Представник позивача 20.03.2024 надав до суду відповідь на відзив (а.с.146-154), просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю Іллічівському міському суду Одеської області (а.с.86-87).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 18.12.2023, справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.95).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 20.12.2023 позовну заяву залишено без руху (а.с.96-97).

Заявою від 08.01.2024 позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою Іллічівського міського суду від 09.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного проваження (а.с.134-135).

Позивач просив суд розглядати справу без його участі, був належним чином сповіщений про судовий розгляд справи (а.с.61).

Відповідач у відзиві на позов просив суд розгляд справи проводити без його участі (а.с.143).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» від 09.08.2021 ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» разом з Умовами та Правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом останнього в заяві .

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується копією довідки та встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. (а.с.27).

Відповідач користувався карткою, здійснюючи зняття готівки банкоматі, у відділенні банку, однак, належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується випискою за договором № б/н за період 08.11.2017 28.12.2022 (а.с.12-26).

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.12.2022 за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 125 206,45 грн., яка складається з наступного: 104 721,80 грн. заборгованості за кредитом; 20484,65 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.8-11).

ІV. Оцінка Суду.

Враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Як зазначено вище, відповідач 09.08.2021 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої він отримав кредитну картку.

Відповідно до вказаної заяви відповідач погодив, що він разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач підписав анкету заяву, в якій зазначив, що ознайомився з умовами кредитування з використанням кредитної картки.

Відповідно до розрахунку банку, заборгованість відповідача станом на 26.12.2022 складає 125 206,45 грн, яка складається з наступного: 104 721,80 грн. заборгованості за кредитом; 20484,65 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.8-11).

Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується копією довідки та встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. (а.с.27).

Відповідач користувався карткою, здійснюючи зняття готівки банкоматі, у відділенні банку, однак, належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується випискою за договором № б/н за період 08.11.2017 28.12.2022 (а.с.12-26).

Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

За таких обставин суд доходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом.

Разом з тим, в частині вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, суд керується наступним.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Із аналізу прийнятої Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) постанови від 3 липня 2019 року, висновки якої щодо застосування відповідних норм права в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню, встановлено, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених раніше у рішеннях Верховного Суду України, та орієнтувала судову практику у справах, де банк звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на те, що на підставі норм матеріального права, які застосовуються до стандартної (типової) форми кредитного договору, не підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами та застосуванню відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, враховуючи вищевказаний правовий висновок, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення із заявлених банком правових підстав вимог в частині стягнення процентів в сумі 20484,65 грн.

Оскільки суб`єктивне право, враховуючи правовий висновок, в частині стягнення процентів із заявлених АТ КБ «Приватбанк» правових підстав відсутнє, то в цій частині позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю вимог.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно платіжного доручення від 31.08.2023 (а.с.60) позивачем при подачі позову сплачено 2 684,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247, 259, 263- 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, Суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (реквізити для погашення заборгованості та судових витрат: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, , р/р НОМЕР_2 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2021, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 104 721,80 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко