печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника позивача / відповідача - адвоката Яндульського Д.В. про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання недійсними транзакцій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільні справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання недійсними транзакцій та зобов`язання вчинити дії.

01.05.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача / відповідача - адвоката Яндульського Д.В. про витребування у архіві Печерського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 757/30240/22-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними транзакцій.

Мотивуючи подане клопотання адвокат вказує, що в матеріалах справи, яку він просить витребувати наявні докази, які мають значення для розгляду даної справи.

Представник позивача / відповідача - адвокат подав до суду заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами та у задоволенні клопотання просив відмовити.

Суд, вивчивши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, встановив наступне та дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст. 84 КПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Представник позивача/відповідача не зазначає жодного аргументу, вказаного в позовній заяві чи в іншій процесуальній заяві, та жодної обставини, вказаної в позовній заяві, який/яку здатні чи-то спростувати, чи підтвердити документи, які він просить витребувати, а відтак суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-20, 83-84,258-261, 274-279, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені клопотання представника позивача / відповідача - адвоката Яндульського Д.В. про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання недійсними транзакцій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА