"13" травня 2024 р. Справа № 363/2294/24
У Х В А Л А

13 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.05.2024 на електронну пошту Вишгородського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства належним способом оскарження дії чи бездіяльності державного виконавця в під час виконання судових рішень у цивільних справах є подання скарги в порядку визначеному ст.ст.447-449 ЦПК України.

Як вбачається з наявних матеріалів, скаржник звернувся до суду з відповідною скаргою направивши її на електронну пошту суду.

Електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису відправника.

Відносини, які виникають у разі застосування ЕЦП та електронного документообігу, врегульовані Законом України «Про електронний цифровий підпис» від 22 травня 2003 року № 852-IV та Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Положення зазначених законодавчих актів надають ЕЦП статус аналогу власноручного підпису, створюють правову основу для застосування ЕЦП і здійснення юридично значущих дій шляхом електронного документообігу. Тобто, електронний підпис:

- засвідчує, що підписаний документ надходить від особи, яка його підписала;

- є гарантією того, що підписаний документ не зазнав корегування з боку третіх осіб;

- позбавляє особу, яка підписала документ, можливості відмовитися від зобов`язань, викладених у цьому документі.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно доЗакону України"Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Таким чином, надіслане скаржником електронною поштою на офіційну електронну адресу суду звернення має статус інформаційного, оскільки, не зазначені докази щодо проведення відповідної реєстрації заявника в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відсутність електронного цифрового підпису на електронному документі свідчить, що такий документ не підписаний у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В даному випадку підлягають застосуванню за аналогією закону положення ЦПК України щодо повернення скарги заявнику без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 260, 261, 447, 448 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Cкаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконною та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу без розгляду.

Ухвала суду, в частині залишення позову без розгляду, може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.В. Шубочкіна