Справа № 953/7465/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Півоварової Д.В.,

представника позивача адвоката Смілянського Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення експертизи; клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про витребування даних з Державної прикордонної служби; клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України, у цивільній справі № 953/7465/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа № 953/7465/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.11.2023 клопотання Відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено частково. Надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на примирення три місяці. Провадження по справі №953/7465/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинено до закінчення строку на примирення, визначеного судом. Після закінчення строку для примирення та відновлення провадження призначено дату судового розгляду на 28 лютого 2024 року на 09 год. 00 хв.

26.02.2024 до суду від Відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, у якому відповідач просить на вирішення експертизи поставити наступні питання: - Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у документі Позовна заява «Про розірвання шлюбу» тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? - Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у Договорі про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 03.08.2023 укладеному між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Авангард» тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? - Проведення експертизи доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім..Засл. проф..М.С.Бокаріуса», що знаходиться за адресою: 61177 м.Харків вул..Золочівська, 8-а. На час проведення експертизи провадження у справі зупинити. На обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що підпис позивача в позовній заяві та Договорі про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 03.08.2023 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Авангард» від імені ОСОБА_2 , на її думку, вчинений не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Крім того, 26.02.2024 від представника Відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова С.І. до суду надійшло клопотання про витребування в Державній прикордонній службі України відомостей про перетин кордону громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 01.01.2022 року по теперішній час, вказуючи, що позивач та відповідач мають постійний вид на проживання в Республіці Кіпр, де на час розгляду справи і проживають, а тому для повного, всебічного розгляду справи, встановлення місця проживання Відповідача та Позивача, можливості забезпечення розгляду справи справедливим судом визначеним законом, виникла необхідність у витребуванні вищевказаної інформації.

Також, 26.02.2024 від представника Відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова С.І. до суду надійшло клопотання про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України, посилаючись на проживання Позивача та Відповідача в Республіці Кіпр.

Представник Позивача адвокат Смілянський Я.Г. у судовому засіданні проти задоволення клопотань заперечував, посилаючись на відсутність даних про вжиті представником відповідача заходів та причини неможливості самостійного отримання доказів. Також вважав, що відсутні підстави для призначення експертизи, оскільки він є належним представником позивача, діє на підставі ордеру та договору, укладеного з позивачем. Крім того, посилався на те, що позовна заява подана за правилами ЦПК України, та відсутні підстави для звернення до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України.

Представник відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, 26.02.2024 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість при проведенні невідкладних слідчих дій.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с.73), даних про поважність причин неявки в судове засідання до суду не надав, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи, клопотання представника відповідача про витребування даних з Державної прикордонної служби, клопотання представника відповідача про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку ст..29 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, та враховуючи позовні вимоги, приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норми щодо подання учасниками справи доказів та повідомлення про них, передбачені у статтях 83-84 ЦПК України.

Вимоги до висновку експерта визначені у статті 102 ЦПК України. Зокрема, частиною 2 цієї статті передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Як передбачено частиною 1 статті 103 ЦПК, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст. 104 ЦПК).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу між сторонами, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки заявлене в клопотанні питання не є предметом позову та не входить до предмета доказування.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про витребування даних з Державної прикордонної служби, суд зазначає наступне.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Крім того, у клопотанні слід зазначити обставини, що можуть бути підтверджені доказом, якого необхідно витребувати. Ці обставини повинні входити до предмету доказування у справі, інакше суд може відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Тож, для витребування доказів судом, позивачу необхідно надати суду докази того, що ним вживалися заходи для отримання доказів, проте безуспішно, в зв`язку з чим ним подається клопотання про витребування доказів, яке повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Стороною відповідача в порушення ч.1 ст. 84 ЦПК України не обгрунтовано, яке доказове значення мають відомості про тимчасове перебування позивача та відповідача за межами України для вирішення питання про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що докази, на які вказує представник відповідача, не є необхідними для вирішення даної справи, оскільки предметом розгляду цивільної справи є питання щодо розірвання шлюбу, а відповідачем не доведено і не обґрунтовано, що доказ, який підлягає витребовуванню по справі встановлює наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування і має значення для вирішення даної цивільної справи, враховуючи зміст заявлених вимог, тому у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування відомостей з Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 , слід відмовити.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою, а згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

При цьому згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Порівняльний аналіз норм ст. 29 ЦК України на ст. 3, ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дає підстави виснувати, що фізична особа може мати кілька місць проживання, але при цьому задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) вона може мати одночасно лише одне.

Отже, цивільне процесуальне законодавство України встановлює чіткі критерії визначення підсудності цивільних справ серед місцевих судів загальної юрисдикції, а щодо позовів про стягнення аліментів, як і для ряду інших позовів, закон встановлює для позивача певну свободу вибору підсудності (альтернативу), межі якої чітко визначені і розширеному тлумаченню не підлягають.

Ст.29 ЦПК України визначено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими в порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17), що відноситься до територіальної юрисдикції Київського районного суду м.Харкова.

Доказів на підтвердження проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за межами України, матеріали справи № 953/7465/23 не містять.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст.29 ЦПК України, у зв`язку з чим відмовляє представнику відповідача у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 27, 29, 76-77, 80, 84, 102, 103, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення експертизи у цивільній справі № 953/7465/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про витребування даних з Державної прикордонної служби у цивільній справі № 953/7465/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гончарова Сергія Ігоревича про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст..29 ЦПК України у цивільній справі № 953/7465/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.02.2024.

Суддя Колесник С.А.