Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-зз/641/6/24 Справа № 641/7033/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді Чайка І.В.

при секретарі судового засідання - Шумейко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №641/7033/18 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна та визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходилася вищевказана цивільна справа .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна та визнання права власності задоволені частково.Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 січня 2004 року по 24 листопада 2007 року. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 86/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 24 листопада 2007 року 14/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 7/100 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна, набутого за час проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Вважано, що ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 7/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6598 грн. 79 коп.В іншій частині позовних вимог відмовлено .

До суду надійшло клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову , вжитих ухвалою суду від 12 листопада 2018 року .

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку , що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню , з наступних підстав.

12 листопада 2018 року ухвалою суду заяву заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 .

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

У відповідності до ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За наведених положень ЦПК України обов`язковою умовою для забезпечення позову є та обставина, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або призвести в подальшому до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, п. 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України надано роз`яснення, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У висновках викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 22.02.2005 року у справі «Новоселецький проти України» зазначив, що стаття 1 Протоколу N 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" [GC], N 31443/96, п. 143, CEDH 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69).

Скасування заходів забезпечення позову передбачено ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала, яка відповідно до ч.5 зазначеної статті може бути оскаржена.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна та визнання права власності задоволені частково.Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 січня 2004 року по 24 листопада 2007 року. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 86/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , набутого за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 24 листопада 2007 року 14/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 7/100 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна, набутого за час проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Вважано, що ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 7/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6598 грн. 79 коп.В іншій частині позовних вимог відмовлено .

30 липня 2019 року постановою Харківського апеляційного суду рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2019 року залишено без змін.

06 квітня 2020 року постановою Верховного Суду рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року залишено без змін .

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову , застосованих на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року , справа розглянута та рішення суду набрало законної сини .

Згідно ч.11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 158, 258-261 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №641/7033/18 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна та визнання права власності - задовольнити .

Скасувати заходи забезпечення позову , вжиті ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року .

Зняти заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -І. В. Чайка