Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/542/24
Провадження № 2/542/252/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 )звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 (надалі також відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просив розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 17 квітня 2015 року у Виконавчому комітеті Дрижиногреблянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 1.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 15).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що 17 квітня 2015 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Дрижиногреблянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 1.

Вказав, що із відповідачкою вони мають трьох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають із матір`ю, а він приймає участь у їх вихованні та надає кошти на їх утримання.

Зазначив, що з відповідачкою вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння між ними. Вказав, що подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам, тому вважав, що необхідно розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

У судове засідання, призначене на 14 травня 2024 року, позивач не з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 18-21).

24 квітня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, за змістом якої він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 17).

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 22), про причини неявки ОСОБА_2 не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання від неї не надходило.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15 квітня 2024 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, разом із судовою повісткою про проведення судового засідання, направлялись на зареєстровану адресу ОСОБА_2 та отримані останньою 23 квітня 2024 року (а.с. 22).

Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк ОСОБА_2 не скористалась.

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року у Виконавчому комітеті Дрижиногреблянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 1 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Від спільного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис про народження № 6 (а.с. 4), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис про народження № 6 (а.с. 6), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис про народження № 4 (а.с. 5),

Вказуючи на неможливість подальшого спільного життя в якості подружжя, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, й відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечень не надала, є підстави для розірвання шлюбу.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп., і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 112 СК України та статтями 141, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 квітня 2015 року у Виконавчому комітеті Дрижиногреблянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області,про що складено актовий запис № 1, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва