У Х В А Л А

16 травня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/10939/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

вирішуючи питання про призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 20 березня 2024 року

у цивільній справі №761/2678/23 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2"

до ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

про стягнення орендної плати та неустойки,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачка, діючи через свого представника ОСОБА_2 , 18 квітня 2024 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи.

На запит Київського апеляційного суду про витребування матеріалів справи №761/2678/23 Шевченківський районний суд м. Києва надіслав справу, яка надійшла до апеляційного суду 13 травня 2024 року.

Разом з апеляційною скаргою, представник відповідачки - ОСОБА_2 подала клопотання про виклик свідків.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про виклик свідків, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 365 ЦПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

Частиною третьою статті 367 ЦПК України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про виклик свідків, відповідачка посилалася на те, що в задоволенні такого клопотання було необґрунтовано відмовлено судом першої інстанції. Тому під час апеляційного перегляду справи необхідно усунути неповноту встановлених судом першої інстанції обставин через необґрунтовану відмову у задоволенні заяви про виклик свідка.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції ухвалою від 07 лютого 2024 року розглянув клопотання про виклик свідків та відмовив відповідачці у його задоволенні, посилаючись на те, що підтвердити обставини повернення відповідачем орендованого майна можливо лише відповідним актом, що визначено у ч. 2 ст. 795 ЦК України, а не показами свідків.

Фактично заява скаржника про виклик свідків, яка подана одночасно з апеляційною скаргою, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції про відмову в задоволенні такої ж заяви, яка не підлягає окремому оскарженню від рішення суду.

При цьому, до апеляційної скарги не включено заперечень на ухвалу суду першої інстанції від 07.02.2024, якою відмовлено в задоволенні заяви про виклик свідків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви відповідача про виклик свідків, оскільки таке питання вирішено судом першої інстанції, а апеляційна скарга не містить обґрунтувань щодо незгоди з таким судовим рішенням.

Також колегія суддів вважає, що необхідно відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, з огляду на наступне.

Так, 25 квітня 2024 року ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" подала заперечення проти розгляду справи за правилами прощеного позовного провадження, в якій посилаючись на те, що апеляційному суду слід усунути неповноту встановлених обставин шляхом допиту свідків, у зв`язку з необґрунтованою відмовою суду першої інстанції про виклик та допит свідків, просила постановити ухвалу про вихід з письмового провадження та призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Вивчивши вказане клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі (187 000 грн) становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у апеляційній скарзі чітко та зрозуміло викладена позиція скаржника щодо оскаржуваного рішення суду, а також враховуючи, що колегією суддів відмовлено в задоволенні заяви про виклик та допит свідків, колегія суддів не вбачає за необхідне проводити розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Київський апеляційний суд надав учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. До того ж, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Зважаючи на те, що позивач не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого розгляду справи необхідно провести усні слухання, а в задоволенні заяви про виклик та допит свідків відмовлено, підстави для задоволення вказаного клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін відсутні.

Також колегія суддів враховує, що докази, які сторони вважали за необхідне подати, - подані, та позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, подану апеляційну скаргу слід розглядати в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Отже, підготовка справи до розгляду проведена в обсязі, визначеному ст. 365 ЦПК України.

При підготовці справи до апеляційного розгляду проведені наступні підготовчі дії: з`ясовано питання про склад учасників судового процесу; визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює; з`ясовано обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог та заперечень; з`ясовано, які обставини визначаються чи заперечуються учасниками справи; вирішено заявлені клопотання.

Підстави для проведення додаткових підготовчих дій відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 365, 366, 369 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про виклик свідків - залишити без задоволення.

Закінчити проведення підготовчих дій, пов`язаних із призначенням справи до апеляційного розгляду.

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська пересувна механізована колона-2" до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення орендної плати та неустойки, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року призначити до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Київського апеляційного суду за адресою: http://www.kas.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська