Справа № 487/8003/23
Провадження № 2-о/487/31/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Миколаївська міська рада, у якій просила встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкоємцем ОСОБА_2 ою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів заяви заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Вона є спадкоємцем після смерті матері, як її донька, інші спадкоємці відсутні. Після смерті матері заявника відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 . Постановою Третьої миколаївської державної нотаріальної контори від 19 липня 2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та не може підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, внаслідок чого їй необхідно звернутись до суду для вирішення зазначеного питання. Тому заявник на даний час позбавлена можливості реалізації своїх спадкових справ, що послужило підставою для звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 04.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Заявник до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив слухати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради, а рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Суд дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.1999 року на Товарній Біржі «Нерухомість Миколаїв» між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діяла від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

В подальшому право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у КП «Миколаївське міжміське Бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 16556 від 16.11.2000 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2003 року по справі №2-3751/03 вищезазначений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 визнаний дійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 а та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Фоменко С.П. від 19.07.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 після смерті її матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини спадкоємець з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, дані про реєстрацію на момент смерті зі спадкодавцем відсутні, видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо.

Згідно акту про фактичне проживання особи від 31.10.2023 року скріпленого підписами мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживала за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1999 року по час смерті включно, тобто на момент смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини проживання заявника та померлої ОСОБА_1 на основі постійного проживання з 1999 року по день смерті останньої, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту обґрунтованими.

Аналізуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення юридичного факту про те, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 293, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.02.2024 року.

Суддя: В.О. Гаврасієнко