Провадження № 22-ц/801/685/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуСправа № 127/32551/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Волошина С. В. від 22 січня 2024 року,

встановив:

20 жовтня 2023 року Вінницький обласний центр медико-соціальної експертизи (далі ВОЦ МСЕ) звернувся з цим позовом, за яким просив стягнути з ОСОБА_1 10992 грн 40 к.

Покликався на те, що згідно з наказом № 53/к/тр від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 , голова Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 1, лікар терапевт, виконувала обов`язки головного лікаря керівника ВОЦ МСЕ, починаючи з 31 травня 2022 року. 03 червня 2022 року вона видала наказ № 57/к/тр про оголошення догани сестрі медичній старшій травматологічної МСЕК ОСОБА_2 за відсутність на робочому місці 09 травня 2022 року з 08:00 по 11:30 год.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року, яке згідно з постановою Вінницького апеляційного суду набрало законної сили 19 січня 2023 року, наказ в.о. головного лікаря ВОЦ МСЕ ОСОБА_1 № 57/к/тр від 03 червня 2022 року про оголошення догани ОСОБА_3 скасовано, стягнуто з ВОЦ МСЕ на користь ОСОБА_2 992 грн 40 к. понесеного судового збору. Додатковим рішенням цього ж суду від 15 листопада 2022 року стягнуто з ВОЦ МСЕ на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 10000 грн 00 к.

Вважав, що протиправне винесення наказу в.о. головного лікаря ВОЦ МСЕ Андросової Н. С. № 57/к/тр від 03 червня 2022 року про оголошення догани ОСОБА_2 спричинило збитки ВОЦ МСЕ у зазначеному розмірі.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВОЦ МСЕ 10992 грн 40 к. у відшкодування завданої шкоди та 2684 грн 00 к. у відшкодування судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 порушила свої трудові обов`язки, що полягали у видачі незаконного наказу про оголошення догани та подальшого його скасування судом, в результаті чого позивачу була завдана майнова шкода у вигляді виплачених ОСОБА_2 грошових коштів (судових витрат у справі № 127/14226/22), які були сплачені ВОЦ МСЕ на її ( ОСОБА_4 ) користь.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року скасувати, постановити нове про відмову у позові.

Покликалась на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на дії ВОЦ МСЕ в особі його керівниці ОСОБА_5 , яка не оскаржувала в апеляційному порядку рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року, не подавала заяви про неспівмірність витрат на правничу допомогу адвоката зі складністю справи. Вона ж стороною у цій справі не була, а тому відповідної заяви подати не могла. Звертала увагу, що правничу допомогу ВОЦ МСЕ надавала юрисконсульт ОСОБА_6 , яка є дочкою адвоката Якименка О. О., який представляв інтереси ОСОБА_2 і на користь якого було сплачено 10000 грн 00 к. гонорару з обласного бюджету. Отже вона була заінтересована у сплаті цих коштів з бюджету, а тому не подавала апеляційної та касаційної скарги на судове рішення від 20 жовтня 2022 року. Таким чином вважала, що витрати були понесені ВОЦ МСЕ не внаслідок її дій як виконувачки обов`язків керівника, а внаслідок бездіяльності його теперішньої керівниці.

ВОЦ МСЕ подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи, правовідносин сторін та норм матеріального права, якими вони регулюються.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою четвертою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Суд установив, що згідно з наказом № 53/к/тр від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 , голова Вінницької міської медико-соціальної експертної комісії № 1, лікар терапевт, виконувала обов`язки головного лікаря керівника ВОЦ МСЕ, починаючи з 31 травня 2022 року. 03 червня 2022 року вона видала наказ № 57/к/тр про оголошення догани сестрі медичній старшій травматологічної МСЕК ОСОБА_2 за відсутність на робочому місці 09 травня 2022 року з 08:00 по 11:30 год.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2022 року, яке згідно з постановою Вінницького апеляційного суду набрало законної сили 19 січня 2023 року, наказ в.о. головного лікаря ВОЦ МСЕ Андросової Н. С. № 57/к/тр від 03 червня 2022 року про оголошення догани ОСОБА_3 скасовано, стягнуто з ВОЦ МСЕ на користь ОСОБА_2 992 грн 40 к. понесеного судового збору. Додатковим рішенням цього ж суду від 15 листопада 2022 року стягнуто з ВОЦ МСЕ на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 10000 грн 00 к.

Відповідно до пункту 2 статті 133 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.

Разом з тим, за змістом частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу віднесено до судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат за наслідками розгляду цивільної справи установлено у статті 141 цього Кодексу, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України питання про розподіл судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

Судовий збір та витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні (такі самі по суті висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц (провадження № 14-400цс18), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19), від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 (провадження № 14-191цс19), від 14 квітня 2020 року у справі № 925/1196/18 (провадження № 12-153гс19)).

Суд першої інстанції на правову природу понесених ВОЦ МСЕ витрат в розмірі 10992 грн 40 к. уваги не звернув, а тому прийшов до помилкового висновку, що кошти сплачені ВОЦ МСЕ у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 у відшкодування сплаченого нею судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката є шкодою, яка підлягає стягненню на підставі пункту 2 статті 133 КЗпП України.

Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у позові.

Також з ВОЦ МСЕ на користь ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 141 ЦПК України необхідно стягнути сплачену нею при поданні апеляційної скарги суму судового збору в розмірі 4026 грн 00 к.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 378, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року скасувати і ухвалити нове.

У позові Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Стягнути з Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи, , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн 00 к.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета