Провадження №2-о/367/85/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю - секретаря судових засідань Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року заявник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, в якій просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 16.01.2019 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_3 , яка проживала разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_2 до 16.01.2019 року з 16.01.2019 по 31.01.2022 як внутрішньо переміщена особі особи за адресою: АДРЕСА_1 та з 29.08.2022 по день смерті матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник стверджує, що внаслідок смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18950101 від 26.06.2008.

Зауважує, що після смерті матері вирішила оформити свої спадкові права, оскільки фактично прийняла спадщину, як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , тому звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. з метою оформлення спадкової справи після смерті матері.

Проте з`ясувалося, що заявниця не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки, не було надано доказів постійного проживання заявника зі спадкодавцем. З огляду на викладене, заявниця вимушена звернутись до суду із даною заявою для захисту своїх прав та необхідності належної реалізації своїх спадкових прав після смерті матері.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.12.2023 цивільну справу передано в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.

Ухвалою суду від 26.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження.

08 лютого 2024 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. (бульвар Богдана Хмельницького, 19, прим, 5, Буча, 08292) належним чином завірену копію витягу (інформаційну довідку) з Єдиного реєстру спадкових справ щодо наявності спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; витребувано у Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9, , ) інформацію про зареєстроване/задеклароване місце проживання (перебування), що міститься в Реєстрі та відомчій інформаційній системі ДМС, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 03.06.2008; витребувано від Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг актового запису про народження та витяг з актового запису про шлюб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м. Києві.

В судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно заяви, поданої представником заявника від 08.02.2024, просить розгляд справи проводити у їх відсутність, заяву задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв, заперечень суду не надали, не повідомили суд про причини неявки та не надали доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до положень ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народження є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 13 березня 1968 року Жовтневим ЗАГСом Київської області.

Підставою зміни прізвища ОСОБА_5 на « ОСОБА_5 » є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого вбачається, що 06.04.1985 Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (дружині після реєстрацій шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ») актовий запис № 1270, який 31 травня 1988 року розірвано Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 403.

Також встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 укладено шлюб, актовий запис № 1873, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_5 ».

Окрім цього встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №732.

Згідно з п. п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно листа від 15.11.2023 № 04-03/2989 за підписом начальника Управління соціального захисту населення Ірини Пасічної, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа з 16 січня 2019 року по 31 березня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , та з 30 серпня 2022 року по 03 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 . Знята з обліку 03.08.2023 у зв`язку зі смертю.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18950101, виданого 26.05.2008 Кримським республіканським підприємством «Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м. Євпаторії», 12/25 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 76172209 від 12.03.2024, вбачається заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як встановлено, заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою подальшої реалізації права на спадкування.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець для вступу у права на спадкування має прийняти спадщину.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 01 липня 2020 року в справі №222/1109/17/ провадження №61-43496св18/, а також у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18) відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після її смерті, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 16.01.2019 по 03.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.М.Третяк