Справа № 214/1094/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/1094/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про захист прав споживачів, визнання нечесною підприємницьку практику щодо відмови у наданні розрахунку фінансової претензії, зобов`язання вчинити певні дії,-

Представники: від відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою у порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якій просили суд: визнати нечесною підприємницьку практику щодо відмови ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» у наданні їм розрахунку фінансової претензії за їх заявою до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 30.11.2023; зобов`язати ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надати їм розрахунок фінансової претензії за їх заявою від 30.11.2023.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління і утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на підставі договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають у кв. АДРЕСА_2 , де мають зареєстроване місце проживання. Листом від 27.12.2023 №3311 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» безпідставно відмовило їм у наданні обґрунтованого детального розрахунку фінансової претензії, зазначеної у листі товариства на їх заяву за вх. №Л-296/110 від 31.10.2023, що за своїм змістом не має ознак офіційного листа з огляду на відсутність в ньому реєстраційного індексу всупереч вимогам ДСТУ 4163:2020. Позивачі зауважили, що відповідно до п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» вони як споживачі вправі у будь-який момент замовити відповідну продукцію у ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, що співвідноситься з приписами п.п.6, 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, як споживачі послуг, вони мають право на: одержання від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію товариства, її найменування, кількість, якість, дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; безоплатне одержання від товариства інформації про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, порядок надання послуги, її споживчі властивості; безоплатне одержання від товариства детального розрахунку розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; безоплатне одержання інформації про проведені управителем нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі. Зважаючи на те, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не надало їм обґрунтований розрахунок фінансової претензії із обґрунтуванням та підтвердженням правомірності застосування відповідних цін (тарифів), кількості (обсягу) продукції (послуг), позивачі вважають, що таким чином товариство допустило порушення їх прав як споживачів внаслідок застосування по відношенню до них нечесної підприємницької практики, забороненої приписами ч.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою суду від 07.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідачем ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» подано відзив на позов. Свої заперечення по суті вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 представник відповідача мотивувала їх безпідставністю, недоведеністю та обґрунтуванням виключно на припущеннях позивачів. Представник зазначила, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління багатоквартирним будинком у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на підставі договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018 №1406/05-18. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» як виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо. У пред`явленому позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються на нечесну підприємницьку практику ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» стосовно ненадання їм розрахунку фінансової претензії щодо багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , що є абсурдним. По-перше, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком здійснюється співвласниками на зборах, рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками, які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики (ч.7 ст.10 Закону). Так, співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 було складено протокол, яким прийнято рішення щодо обрання управителя будинку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», затвердження умов договору та обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем. Згідно зі ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.11 Закону України «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 був укладений 03.06.2018 зі співвласниками будинку, є чинним та підлягає виконанню. На момент укладення договору сторони були вільні у виборі форми та умовах договору. Станом на момент подання позовної заяви співвласники будинку АДРЕСА_1 не складали жодного протоколу про внесення змін до договору на управління, в тому числі щодо долучення додатків до укладеного раніше договору. Зважаючи на викладене, представник відповідача вважає, що позивачами не надано доказів ведення товариством нечесної підприємницької практики, оскільки співвласники будинку АДРЕСА_1 були в повному обсязі ознайомлені з умовами договору, договірною ціною, переліком, складовими та періодичністю надання послуг відповідачем щодо даного будинку, про що свідчить складений протокол загальних зборів та укладений договір. Позивачі неодноразово зверталися до відповідача з проханням надати відомості по будинку АДРЕСА_1 , на які товариство надавало відповіді. У своїй позовній заяві позивачі посилаються, що вони мають право безоплатно одержувати від ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» розрахунок фінансової претензії. Термін «фінансова претензія» відсутній у чинному законодавстві, тож у загальному розумінні претензія про повернення боргу є формальним повідомленням від кредитора до боржника щодо його зобов`язань. Вона містить всі необхідні докази, підтверджуючі наявність боргу та умови його повернення. Відповідно до тлумачення сутності правовідносин між сторонами, даний термін немає до них жодного відношення, до того ж надання управителем фінансової претензії положеннями чинного законодавства України не передбачено. Повна інформація, яка стосується ціни зазначена у додатку до договору на управління будинком.У додатку № 2 до укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 від 03.06.2018 відображено складові узгодженої договірної ціни. З боку позивачів до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не надходило жодних викликів представника підприємства для перевірки якості наданих послуг або для фіксації будь-яких порушень. Таким чином, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» за адресою вул. Лермонтова буд.1 у м. Кривому Розі надавало послуги з управління багатоквартирним будинком споживачам своєчасно, безперебійно та належної якості. Зазначаючи, що ТОВ "СІТІСЕРВІС-КР" порушує права позивачів та протиправно посягає на їх права, жодних доказів на підтвердження даного факту останні не надали. На думку представника, позивачами не наведено жодної обґрунтованої позиції щодо викладених вимог у своїй позовній заяві, правові підстави для задоволення яких відсутні.

Правом на подання відзиву на позов позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не скористались, додаткового часу не потребували.

Присутній в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що істотними умовами договору про надання послуг з управління і утримання багатоквартирного будинку є, зокрема, предмет, ціна, вид послуг. Будучи споживачами послуг, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з приводу надання їм інформації щодо послуг, які надаються товариством, а також з приводу фінансової претензії на заборгованість в розмірі близько 15 000 грн., про яку товариством зазначено у листі на їх звернення. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» стверджує, що це не є фінансовою претензією, хоча борг заявляє. Що ж це тоді за вимога, якщо не фінансова претензія, позивачеві не зрозуміло. Оскільки ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не надало їм обґрунтований розрахунок фінансової претензії із обґрунтуванням та підтвердженням правомірності застосування відповідних цін (тарифів), кількості (обсягу) продукції (послуг), позивач вважає, що таким чином товариство допустило порушення його прав як споживача внаслідок застосування по відношенню до нього та іншого позивача нечесної підприємницької практики, забороненої приписами ч.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Додатково ОСОБА_1 зауважив, що укладений ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» договір з управління і утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є нікчемним та нечинним, оскільки не посвідчений нотаріально, протокол загальних зборів мешканців багатоквартирного будинку не був підписаний усіма мешканцями будинку, а повноваження підписантів договору з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» не підтверджені. При цьому, не заперечував той факт, що скликання загальних зборів мешканців будинку задля перегляду виконавця послуг з утримання будинку він не ініціював, укладений з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» договір у судовому порядку не оспорював.

Позивач ОСОБА_2 про свою участь в судовому засіданні не заявив, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності за обсягом наявних у справі доказів.

Від представника відповідача ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» Цопи Л.А. через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. У задоволенні позовних вимог просила відмовити.

З урахуванням предмету спору, характеру спірних правовідносин, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників справи, які не заявили про свою участь в справі, з урахуванням їх позиції по суті вимог, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, пояснення позивача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 01.02.2014 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» виконує функції управителя багатоквартирними будинками, спорудами або групою будинків і споруд частини Центрально-Міського р-ну м. Кривого Рогу на підставі договору, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 18.11.2013.

ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надає послуги з управління будинком, спорудою та прибудинковою територією до багатоквартирного буд. АДРЕСА_1 на підставі договору про надання послуг з управління будинком від 03.06.2018 №1406/05-18, укладеного зі співвласниками багатоквартирного будинку в особі уповноваженого ОСОБА_5 відповідно до протоколу зборів співвласників від 03.05.2018. За умовами договору, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» наділене функціями з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.

Згідно з п.36 цього договору, договір набуває чинності протягом одного місяця з моменту затвердження його умов загальними зборами співвласників багатоквартирного бу3дикну та підписання його уповноваженою загальними зборами співвласників особою. Договір укладається строком на один рік. Даний договір може бути пролонговано на той самий термін, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі морфін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору (п.37).

Зважаючи на відсутність в договорі застереження про обов`язковість надання письмової згоди сторін при його пролонгації та відсутність в матеріалах справи жодних відомостей про припинення цього договору, визнання його недійсним або ж оспорювання в судовому порядку, суд приходить до висновку, що цей договір є чинним та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинку АДРЕСА_1 .

Як свідчать матеріали справи, належних та допустимих доказів недійсності, укладеного договору про надання послуг з управління будинком №1406/05-18 від 03.06.2018, протоколу зборів співвласників будинку, матеріали справи не містять. Вимог про їх оспорювання у рамках даної справи позивачі не заявляли, а тому їх посилання щодо нікчемності чи нечинності договору суд не приймає до уваги.

Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачами, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а відтак є споживачами послуг, що надаються ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» як управителем цього багатоквартирного будинку.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються на нечесну підприємницьку практику ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» стосовно ненадання їм розрахунку фінансової претензії, зазначеної у листі товариства на їх заяву за вх. №Л-296/110 від 31.10.2023. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1 п.14 Закону України "Про захист прав споживача" нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Як слідує з п.4 ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 неодноразово звертались до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з приводу різного роду питань, що стосуються діяльності товариства, обслуговування будинку та прибудинкової території, зокрема й з приводу обстеження димовентиляційного каналу квартири позивачів кв. АДРЕСА_2 за їх зверненням від 31.10.2023 за вх. №Л-296/110.

З відповіді ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» на звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 31.10.2023 за вх. №Л-296/110 слідує, що працівниками підприємства 02.11.2023 було проведено обстеження димовентиляційного каналу квартири позивачів, про що складено акт. Додатково у відповіді до відома позивачів доведено інформацію про наявність у них перед ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» заборгованості за спожиті послуги, розмір якої станом на 01.11.2023 склав 15 894 грн. 14 коп. Зміст відповіді товариства свідчить про те, що відомості про заборгованість мали виключно інформативний характер без пред`явлення вимоги чи претензії до позивачів з боку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР».

30.11.2023 за вх. №Л-331/100 від позивачів до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надійшла заява з вимогою надати детальний розрахунок фінансової претензії від 31.10.2023 на №Л-296/110, і зазначенням правових підстав, періодів часу та посадових осіб товариства, причетних до формування претензії.

27.12.2023 на заяву позивачів ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надано відповідь про те, що у ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відсутня запитувана ними інформація, що виключає можливість задоволення поданої ними заяви. Розцінюючи таку відповідь як відмову у наданні інформації, порушення прав споживачів та здійснення нечесної підприємницької діяльності, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Частиною 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому, обов`язком позивача є доведення/ підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦУК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч.2 ст.16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВС від 05.06.2018 у справі №338/180/17), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19). Тобто ефективність способу захисту інтересу та права позивача визначається перш за все виходячи з змісту порушеного права за захистом якого він звернувся.

Так, заявлені позивачами вимоги про визнання нечесною підприємницької практики щодо відмови ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» у наданні їм розрахунку фінансової претензії за їх заявою до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 30.11.2023 та зобов`язання ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надати їм розрахунок фінансової претензії за їх заявою від 30.11.2023, не відповідають вимогами ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та умовам договору, викладене у позові мотивування та наведені ними доводи не доводять факт будь-якого порушення, невизнання чи оспорювання суб`єктивних прав та інтересу позивачів, зважаючи на відсутність з боку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» вимог про погашення боргу.

З урахуванням дійсних обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи позивачів є абсолютно абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу на жодні конкретні реальні індивідуально виражені цивільні права чи інтереси позивачів та свідчать виключно про суб`єктивне трактування відповіді ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», яка не є претензією чи досудовою вимогою, та не може свідчити про здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу. Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю порушення їх прав як споживачів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст.141 ЦПК України, звільнення позивачів від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ухвалення рішення на користь відповідача, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про захист прав споживачів, визнання нечесною підприємницьку практику щодо відмови у наданні розрахунку фінансової претензії, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд.34-А, офіс 3; фактична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Бизова, буд.5.

Повне рішення складене 01.05.2024.

Суддя О.І. Євтушенко