ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1466/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №704/349/24 Категорія: 304090200 Дьяченка Д.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»;

відповідач: ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1170-0843.

Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 13000,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 18 днів, знижена % ставка - 2,50 % в день, стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Однак, відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 26.02.2024 року має заборгованість в розмірі 85316,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 9050,00 грн., та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 76266,00 грн.

Зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 28216,00 грн. за умови погашення відповідачкою решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 57100,00 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1170-0843 від 12.03.2023 року в розмірі 57100,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 9050,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 48050,00 грн. Судові витрати в розмірі 2422,40 грн. покласти на відповідача.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 червня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1170-0843 від 12.03.2023 року в розмірі 57100,00, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 9050,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 48050,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Укр Кредит Фінанс» суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, зазначивши, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення Тальнівського районного суду Черкаської області скасувати. Стягнути з Товариства сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач побачила в мережі інтернет рекламу щодо пропозиції отримати кредит до 30 днів під 0,01 % в день та з метою отримання більш детальної інформації, перейшла на сайт товариства та зареєструвалася на ньому.

На головній сторінці сайту ОСОБА_1 побачила спеціальну форму, яка дозволяла обрати бажану суму кредиту, строк кредитування (можна було обирати до 21 дня), прорахувати відсотки, які вона має сплатити після закінчення строку кредитування. Оцінивши, що умови отримання кредитних коштів за нульовою ставкою і прийнявши таку пропозицію як благодійність, ОСОБА_1 скористалась такою пропозицією та виконала дії, які необхідні для отримання коштів, а саме натиснула кнопку «отримати гроші», «Оформити заявку» та ввела свій номер телефону.

Таким чином, ОСОБА_1 була впевнена, що заповнивши форму на сайті, вона отримала безготівкові кошти в розмірі 13000,00 грн зі строком кредитування 21 день та відсотковою ставкою 0,01%.

Проте, ознайомивши з позовом Товариства, відповідач з`ясувала, що компанія нав`язала їй умови кредитного договору, які вона не погоджувала. Вважає, що саме одноразовий ідентифікатор «А4000», введений нею і надісланий їй на першому етапі оформлення заявки, було використано інформаційно комунікативною системою та проставлено на згенерованому кредитному договорі без попереднього ознайомлення її з істотними умовами договору.

Крім того, відсотки, нараховані відповідно до п. 4.6 договору є саме «штрафною санкцією» за невиконання умов договору, тобто відсотками згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Оскільки законом заборонено встановлювати та стягувати на період воєнного стану відсотки, передбачені ст. 625 ЦК України, Товариством і було включено до кредитного договору п. 4.6 і застосовано конструкцію так званих «пільгових», «промо» відсотків.

Таким чином, п. 4.6 кредитного договору суперечить ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки перевищує законодавчо обмежену суму компенсації, яка не може біти більше 50%, а тому підлягає визнанню недійсним.

Інформація щодо надання коштів кредиту була надана у нечіткий і двозначний спосіб, кредитний договір має бути визнаний недійним, а дії ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розцінені як нечесна підприємницька діяльність.

У липні 2024 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Шевченко В.О. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вказує, що кредитний договір від 12.03.2023 року разом із Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Шляхом підписання одноразовим ідентифікатором А4266, який було надано позичальнику, кредитного договору № 1170-0843 від 12.03.2023 року, та паспорта споживчого кредиту, відповідач прийняв усвідомлене рішення про укладення такого договору.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, вказано, що стандартна ставка 3% в день; знижена ставка 2,5% в день, крім того зазначено строк кредитування 300 календарних днів. Отже, вбачається, що у паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування.

Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Крім того, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів не скористався та продовжував користуватися кредитом на погоджених умовах між сторонами.

Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1035-4360 від 28.01.2022 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1170-0843.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4266, для підписання кредитного договору № 1170-0843 від 12.03.2023 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 18 днів; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % вдень.

Станом на 26.02.2024 року загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становить 85316,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 9050,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 76266,00 грн.

Кредитодавець просив суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме простроченої заборгованості за кредитом 9050,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 48050,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що ОСОБА_1 взяті зобов`язання перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належним чином не виконала у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 57100,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У зв`язку з підписанням 12.03.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1170-0843, у зв`язку з чим відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 13000,00 грн.

Факт отримання коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 13000,00 грн. ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а також не заперечується і відповідачем.

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 12 договору - реквізити сторін.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 13000,00 грн додатково підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 (через партнера АТКБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 року) суми кредиту 13000,00 грн., (а.с. 30 на звороті).

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

За умовами цього договору відповідач зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що утворилася станом на 26.02.2024 року у розмірі 85316,00 грн., яка складається із: 9050,00 грн заборгованість по тілу кредиту та 85316,00 грн заборгованість по відсоткам.

Із вказаного розрахунку заборгованості встановлено, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплив 05.01.2024 року, заборгованість за процентами не нараховувалася.

Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 28216,00 грн. за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 57100,00 грн.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що нарахування ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та процентів здійснювалося на умов та в сумах погоджених сторонами, а розмір заборгованості нараховано з врахування здійснених відповідачем платежів для погашення заборгованості, які були зараховані на погашення процентів.

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість (із застосуванням позивачем програми лояльності) в загальному розмірі 57100,00 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Посилання ОСОБА_1 щодо неправомірних нарахувань відсотків в порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» є безпідставними, оскільки вказана норма не стосується спірних правовідносин.

Крім того, ОСОБА_1 не оспорювала укладений між нею та позивачем договір та з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині до суду не зверталася.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 57100,00 грн. заборгованості за кредитним договором.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 27 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді