Справа №487/5916/24 провадження № 2/403/326/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Руссу В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У липні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк) звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04 серпня 2020 року в розмірі 146187,94 грн. станом на 11 лютого 2024 року, яка є заборгованістю за тілом кредиту у зазначеній сумі.

Позов обгрунтовано тим, що в рамках проекту «Monobank», особливістю якого є здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www.monobank.ua.terms та/або http://www.monobank.com/ua.terms.

04 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив факт ознайомлення та отримання примірників вказаних документів у мобільному додатку, а також зобовязувався виконувати його умови.На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач, будучи зобовязаним здійснювати погашення заборгованості за отриманим кредитом шляхом внесення грошових коштів у розмірі не менше щомісячного мінімального платежу, в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 30 травня 2023 року прострочення зобовязання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, а вся заборгованість стала простроченою.

З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 3028,00 грн..

Згідно відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Лебединською І.В. 21 жовтня 2024 року в межах встановленого судом 15-денного строку, остання прохала суд відмовити в задоволенні позову АТ «УніверсалБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

На обгрунтування своїх заперечень проти позову зазначила про те, що заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 69624 грн. 59 коп., яка визначається як різниця між фактично отриманими коштами та внесеними: 470018,99 грн. (витрат по картці) - 76563,35 грн. (нарахованих відсотків) - 324831,05 грн. (суми зарахувань відповідачем коштів на картку). В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 04 серпня 2020 року відсутні відомості про розмір відсоткової ставки (погодженого розміру відсотків між сторонами), строки здійснення періодичних платежів. Вказана анкета-заява містить лише анкетні дані та контактну інформацію відповідача та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Умов і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» не містять дати підпису про ознайомлення з ними відповідача ОСОБА_1 .. Зазначені Умови і правила разом із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг від 04 серпня 2020 року не є складовими частинами укладеного між відповідачем та позивачем договору. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредитування не може безумовно свідчити, що між сторонами погоджено істотні умови договору про розмір відсотків за анкетою-заявою. Позивачем належними та допустими доказами не доведено, що договори за послугою «Витрати у розстрочку» є невідємною складовою кредитного договору від 04 серпня 2020 року, за яким позивач просить стягнути заборгованість, тому вказані заяви є самостійними договорами, а грошові кошти за вказаною послугою не підлягають стягненню з відповідача (а.с.134-140 Т.1)

У поданій до суду відповіді на відзив представник позивача АТ «Універсал Банк» прохав суд позов задоволити. Відхиляючи заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, зазначив про те, що згідно п.3 анкети-заяви до договору відповідач погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, який діє до 62 днів, на кредит буде нараховуватись відсоткова ставка 3,2% на місяць. Таким чином твердження відповідача про те, що в анкеті-заяві відсутні відомості про розмір відсоткової ставки не відповідає дійсності. Підписана відповідачем анкета-заява є підтвердженням укладення ним договору та разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, становить укладений між сторонами договір. Надана банком деталізована виписка про рух коштів по картковому рахунку відповідача підтверджує факт надання кредитних коштів, користування ним кредитними коштами, а також існування заборгованості та її розмір. Заборгованість відповідача в сумі 146187,94 грн. складається із повністю використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 70000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 76187,94 грн. та виникає наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсотках до погашення, по неустойці. У звязку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Крім того, відповідачем було оформлено 1 заяву послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 21000,00 грн. та 14 заяв послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 58648,71 грн., які були подані в рамках наявного договору про надання банківських послуг та грунтується на Умовах і правилах обслуговування, що є його складовою. Зазначені розстрочки мають безпосереднє відношення до справи, оскільки сума непогашених власними коштами розстрочок є частиною заборгованості по картці НОМЕР_2 , щодо якої банк звертається до суду з метою стягнення заборгованості (а.с.159-168 Т.1).

У додаткових поясненнях у справі представник АТ «Універсал Банк» заперечив проти подібності судової практики, на яку представник відповідача посилалась у поданих до суду запереченнях проти позовних вимог, та можливості застосування її судом до спірних правовідносин сторін (а.с.246-248 Т.1).

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача АТ «Універсал Банк» згідно письмових клопотань, доданих до позовної заяви, прохав суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг без його участі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.38, 39 Т.1).

24 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС відповідачем ОСОБА_1 була подана заява про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження та не підтримання ним позовних вимог (а.с.210 Т.1).

Інших заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін задоволено частково, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.122-123 Т.1).

Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року представнику відповідача - адвокату Лебединській І.С. відмовлено у поновленні строку для подання заперечення на відповідь на відзив.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04 серпня 2020 року відповідач по справі ОСОБА_1 , звернувшись до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг (відкриття на його імя поточного рахунку у гривні № НОМЕР_3 та встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку), підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - анкета-заява або анкета-заява від 04 серпня 2020 року) та підтвердив свою згоду на те, що ця анкета-заява разом Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK|Universal Bank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір, кредитний договір), умови якого він зобовязується виконувати. Відповідач також підтвердив факт ознайомлення із вказаними документами та отримання їх примірників у мобільному додатку (а.с.12 Т.1).

Крім того, в заяві-анкеті від 04 серпня 2020 року (пункт 6) відповідач ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором, визнав даний електронний підпис аналогом його власноручного підпису та підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Судом встановлено, що пункт 3 підписаної відповідачем анкети-заяви містить узгоджені сторонами умови кредитування, а саме: пільговий період користування кредитним лімітом - 62 дні; процентна ставка, яка буде нараховуватись на кредит у разі виходу з пільгового періоду - 3,2 % на місяць (а.с.12 Т.1).

Факт підписання 04 серпня 2020 року зазначеної вище анкети-заяви, яка включає умови кредитування у вигляді узгодженого сторонами пільгового періоду та відсоткової ставки за користування кредитним лімітом поза його межами, відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.

На підтвердження досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору банком до позовної заяви були додані: витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank (а.с.13-30), паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та витяг з тарифів обслуговування за цією карткою, в якому зазначені: базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, пільговий період - до 62 днів, суми комісій та штрафів за порушення зобовязання за кредитом (26-27, 28-30 Т.1).

Зазначені вище витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», а також Тарифи та паспорт споживчого кредиту за карткою «Чорна картка monobank» відповідачем ОСОБА_1 не підписані.

Згідно укладеного між сторонами договору відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. станом на 10 жовтня 2020 року, 15000,00 грн. станом на 08 листопада 2020 року, 40000,00 грн. станом на 27 листопада 2020 року, 50000,00 грн. станом на 28 січня 2021 року та 70000,00 грн. станом на 26 лютого 2021 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_3 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 зі строком дії до 04/28 (а.с.93, 94 Т.1).

Використання відповідачем наданих кредитних коштів за карткою, в тому числі шляхом зняття готівки та розрахунків при купівлі продуктів, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_3 (а.с.75-92 Т.1).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04 серпня 2020 року заборгованість відповідача за наданим кредитом в період 17 листопада 2020 року по 11 лютого 2024 року складає 146187,94 грн., яка є заборгованістю за тілом кредиту у зазначеній сумі. Заборгованість за відсотками, пенею та комісією - відсутня (а.с.68-73 Т.1).

Як вбачається із виписки по особовому рахунку відповідача, за період з 06 серпня 2020 року по 01 лютого 2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 складає 146187,94 грн., баланс на кінець періоду становить: - 76187,94 грн.. Сума витрат за вказаний період складає 471018,99 грн., а сума зарахувань - 324931, 05 грн. (а.с.78-92 Т.1).

Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування ним кредитними коштами, а також здійснення платежів на погашення отриманого кредиту в зазначених вище розмірах.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що 04 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій сторони погодили умови надання позивачем грошових коштів (кредиту) відповідачу, як клієнту, зокрема, щодо розміру (3,2%), строків (щомісячно) сплати ним відсотків за користування кредитними коштами та пільгового періоду користування кредитом (до 62 днів).

З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах та узгодження ними істотної умови договору в частині відсоткової ставки за користування кредитними коштами, що підтверджено копією анкети-заяви та не спростовано відповідачем.

При цьому нарахування АТ «Універсал Банк» відсотків за ставкою 37,2% та 19,2% на місяць, що безпосередньо вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 , не свідчить про відсутність істотної умови кредитного договору, оскільки подібне зменшення розміру щомісячних відсотків відбулось в межах погодженої сторонами відсоткової ставки (3,2% на місяць, що становить 38,4% річних), а тому жодним чином не порушує прав відповідача, як позичальника.

Отже, звернення АТ «Універсал Банк» до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за наданим кредитом, в тому числі і в частині нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, є правомірним та не свідчить про безпідставне їх списання банком з карткового рахунку відповідача.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач АТ «Універсал Банк» згідно умов укладеного між сторонами договору від 04 серпня 2020 року виконав взяті на себе зобовязання, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти шляхом встановлення на його картковий рахунок кредитного ліміту, що безпосередньо підтверджується випискою по даному рахунку.

Натомість відповідач зобовязання за вказаним договором не виконував належним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між ним та банком договором.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» про наявність рахунка та довідкою про розмір встановлено кредиту від 23 вересня 2024 року відповідачу ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 та надано платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку відповідно до умов договору надані кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, розмір якого неодноразово змінювався та становив в максимальному розмірі 70000,00 грн., що відповідає умовам підписаної відповідачем анкети-заяви від 04 серпня 2020 року, де в п.3 передбачено право банку змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір дозволеного кредитного ліміту в односторонньому порядку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею (ч.6 ст.11 Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Згідно з пунктом 10 анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 надав право та доручив АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у банку без додаткових його розпоряджень для погашення будь-яких інших його грошових зобовязань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком.

Як вбачається з анкети-заяви від 04 серпня 2020 року для відповідача ОСОБА_1 банком була згенерована ключова пара з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем(02ВААА1А1FD98АЕ85E8BEAF2013E1C818F48444CE0C49F6C71485E5B4538AB4BA7), яка використовувалась для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення дій відповідача згідно з договором про надання банківських послуг.

З виписки по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається переведення витрат за наданим йому кредитом в розстрочку, а саме: 30 грудня 2020 року в сумі 5002,34 грн., 30 грудня 2020 року в сумі 5777,00 грн., 30 грудня 2020 року в сумі 5460,00 грн., 09 лютого 2021 року в сумі 5748.75 грн., 05 березня 2021 року в сумі 7280,00 грн., 08 березня 2021 року в сумі 3536,00 грн., 13 березня 2021 року в сумі 2080,00 грн., 17 березня 2021 року в сумі 5616,00 грн., 22 березня 2021 року в сумі 5955,00 грн., 29 березня 2021 року в сумі 5512,00 грн., 10 квітня 221 року в сумі 2100,00 грн., 14 квітня 2020 року в сумі 2850,00 грн., 18 квітня 2021 року в сумі 5512,00 грн. та 26 квітня 2021 року в сумі 1221,96 грн., а всього 14 разів на загальну суму 63651,05 грн. (а.с.80 зворот - 86 зворот Т.1).

Надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів в розстрочку здійснювалось банком на підставі поданих ним заяв клієнта про надання кредиту «Транзакція в розстрочку», підписаних з використанням зазначеного в анкеті-заяві від 04 серпня 2020 року електронного підпису, що свідчить про укладення відповідачем зазначених договорів в електронному вигляді та обізнаність з умовами кредитування, викладених в них (а.с.169-200 Т.1).

Враховуючи, що надання позивачем АТ «Універсал Банк» зазначеної банківської послуги охоплюється змістом підписаної відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви від 04 серпня 2020 року (пункт 10), включення щомісячних платежів за отриманими ним в розстрочку кредитними коштами до загальної суми заборгованості по кредиту є правомірним.

Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені у відповідності до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до змісту п.п.62, 63 розділу ІV Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписка з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить, зокрема, такі реквізити: найменування клієнта/банку, прізвище, власне імя та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта.

Отже, саме виписка по картковому (особовому) рахунку відповідача, як клієнта банку, є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку, в тому числі і щодо наявної в нього заборгованості за тілом кредиту.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14.

Із виписки по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що за період користування кредитними коштами, починаючи з 30 грудня 2020 року, він 14 разів переводив витрати у розстрочку на загальну суму 63651,05 грн..

З урахуванням цієї обставини заборгованість за кредитом змінювалась з огляду на те, що відповідач не вносив грошові кошти на повне погашення використаного кредитного ліміту.

Судом також встановлено, що станом на 01 червня 2021 року відповідачем було використано всю суму кредитного ліміту 70000,00 грн. 00 коп., у звязку з чим щомісячний платіж по витратах в розстрочку почав рахуватись у суму заборгованості за кредитом.

У звязку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість за наданим йому банком кредитом.

Як вбачається із виписки по картковому рахунку відповідача за період з 04 серпня 2020 року по 11 лютого 2024 року сума зарахувань на картковий рахунок відповідача становила 324831 грн. 05 грн., а сума видаткових операцій по вказаному рахунку складала 471018 грн. 99 коп..

Відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами: здійснював витрати для сплати послуг мобільного звязку, зняття готівки та перерахування коштів на інші рахунки. Доказів на спростування вказаної виписки та розрахунку заборгованості матеріали цивільної справи не містять.

В свою чергу рух коштів по картці відповідача внаслідок активного користування ним кредитною карткою свідчить про те, що він був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі і щодо списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у його вільному електронному доступі.

Отже, позивачем АТ «Універсал Банк» до суду були надані належні та допустимі у розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України докази (видача відповідачу банківської картки, відкриття рахунку, виписка з такого рахунку, укладення договорів розстрочки), які в своїй сукупності засвідчують факт користування відповідачем кредитним рахунком та підтверджують загальний розмір наявної у нього заборгованості.

Відтак розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04 серпня 2020 року в розмірі 146187 грн. 94 коп. (471018 грн. 99 коп.- 324831 грн. 05 коп.) є доведеним.

При розгляді вказаної справи судом враховано позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010, а також від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц, згідно з якою ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обовязки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Судом враховується, що у даній справі кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та тілом кредиту і її розміру.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача.

Наведені представником відповідача у відзиві на позов доводи не спростовують висновків суду щодо наявного у відповідача розміру заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank».

На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобовязань за договором про надання банківських послуг ««Monobank» від 04 серпня 2020 року щодо сплати кредиту та інших платежів у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого майнове право позивача було порушене, та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Універсал Банк» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 146187,94 грн..

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач по справі АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною вимогою майнового характеру, за яку ним було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №4 від 23 квітня 2024 року (а.с.5 Т.1).

З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Універсал Банк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником відповідача - адвокатом Лебединською І.С. заявлено про стягнення з АТ «Універсал Банк» на користь відповідача ОСОБА_1 понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. з наданням до суду доказів на підтвердження їх реальності.

Разом з тим, враховуючи задоволення позову АТ «Універсал Банк» в повному обсязі заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення розподілу зазначених витрат на правову допомогу та стягнення їх на користь відповідача ОСОБА_1 ..

Інші судові витрати, повязані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг - задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг ««Monobank» від 04 серпня 2020 року в загальному розмірі 146187 грн. 94 коп. (сто сорок шість тисяч сто вісімдесят сім гривень дев`яносто чотири копійки).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Повне ім`я та найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (місцезнаходження юридичної особи: вул.Автозаводська, буд.№54/19 м.Київ, поштовий індекс 04114, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 25 листопада 2024 року.

Суддя С.Ю.Атаманова