справа №176/947/24
провадження №2/176/701/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Павловської І.А.,

за участю секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш п`яти років на час відкриття спадщини, починаючи з 17 липня 2015 року та по день його смерті.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Чистопіль П`ятихатського району Дніпропетровської області.

Вказує, що з 17 липня 2015 року по 30 січня 2020 року була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_2 .

З 30 січня 2020 року по теперішній час позивачка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою був зареєстрований та проживав на день своєї смерті і ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок раку прямої кишки ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 зазначає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,29 га, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради, ділянка № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0556, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія КР №099808 від 13 січня 2004 року.

Позивачка вказує, що із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк вона не зверталась, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за місцем їх реєстрації: АДРЕСА_2 .

З метою прийняття спадщини заявниця звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим.

ОСОБА_1 наголошує, що з 17 липня 2015 року і по 15 квітня 2023 року включно вона була зареєстрована та постійно спільно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 .

З лютого 2019 року у ОСОБА_2 почалися проблеми зі здоров`ям, він проходив амбулаторне обстеження за місцем проживання та з 19 грудня 2019 року знаходився в обласному онкологічному діспансері на дообстеженні, йому встановлено діагноз: рак прямої кишки. Під час хвороби ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 надавала йому допомогу у побуті, купувала ліки та продукти харчування. З часом самопочуття ОСОБА_2 погіршувалось. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Після смерті ОСОБА_2 , позивачка займалася його похованням.

Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно їй для подальшого проведення нотаріальних дій та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що змусило її звернутись до суду.

Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року відкрито провадження по справі.

Позивач та відповідачка, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. У той же час в матеріал справи маються заяви сторін про проведення судового розгляду без їх участі.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померл ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №259 зроблений Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.10).

За життя ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,29 га, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради, ділянка № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0556, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія КР №099808 від 13 січня 2004 року (а.с. 15).

Після його смерті, відкрилась спадщина на належне йому майно - земельну ділянку площею 4,29 га, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради, ділянка № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0556.

Роз`ясненням приватного нотаріусу Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не надала належним чином оформлені документи, що підтверджують факт родинних відносин з померлим (а.с. 16).

Факт зареєстрованого спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 17 липня 2015 року по 30 січня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою №232 від 31 травня 2023 року, видана Відділом ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради.

Факт зареєстрованого спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент смерті останнього однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується довідкою №231 від 31 травня 2023 року, видана Відділом ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради та довідкою про склад сім`ї №1/1-230 від 17 січня 2022 року.

Окрім того, позивачка займалася похованням ОСОБА_2 , що підтверджується договором - замовленням №б/н на організацію та проведення поховання від 17 квітня 2023 року (а.с.23).

Відповідно до статті 15 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством.

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 ''Про судову практику у справах про спадкування'', при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`єю породжує для ОСОБА_1 юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті померлого ОСОБА_2 та встановити даний факт іншим шляхом, а ніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, тому суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить позивачка, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту постійного проживання має для позивачки юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 17 липня 2015 року та по день його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА