2/465/89/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.05.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т. - Р. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зменшення розміру аліментів та перерахування на особистий рахунок дитини, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з участю третьої особи, про зменшення розміру аліментів та перерахування на особистий рахунок дитини.

В обґрунтування позову зазначає, що 28 лютого 2020 року Франківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ, відповідно до якого, стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що під час видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених позовних вимог, не врахував стан здоров`я платника податків та інші обставини, що мають значення для справи. Просить зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом у справі №465/563/20, перераховувати аліменти на особистий рахунок дитини.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

09.10.2023 року на адресу суду позивачем подано клопотання про долучення доказів звіти про здійснені відрахування, копія медичної книжки, розрахунок сплачених аліментів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставою зміни розміру аліментів є зміна стану здоров`я платника аліментів як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Так, судом встановлено, що згідно виписки з медичної карти картки стаціонарного хворого №8305 від 10.11.2021 р., позивач пройшов стаціонарне лікування та встановлено діагноз гнійна трофічна виразка післяопікового рубця в ділянці лівого ліктьового суглобу, регіональний лімфангіт.

З довідки начальника відділення гнійної хірургії від 10.11.2021 р. підтверджено діагноз - післяопікові зміцнілі еластичні рубці голови, шиї, тулуба, гіпертрофічні рубці верхніх кінцівок, які періодично вкриваються виразкам, що утруднюють носіння військової форми, одягу та спорядження, після термічного опіку 21.05.2016 р. загальною площею 30%, операції 09.06.2016 аутодермопластики опікових ран.

Також позивач будучи мобілізованим до лав Збройних Сил України 25.02.2022, перебуваючи на бойовому завданні поблизу н.п. Богородичне Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу зі сторони противника, отримав контузію та був госпіталізований з діагнозом - стан після вибухової травми 22.06.2022: закрита черепно-мозкова травма, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного синдрому. Акубаротравма в стадії відновлення функції слуху при сприйнятті шепітної мови 6 м на праве та 5 м на ліве вухо.

Крім того, 12.07.2020 р. відповідач разом з позивачем та їх спільним сином святкували день народження останнього в ТЦ King Cross Leopolis у м.Львів. Внаслідок дій відповідача, остання зникла разом з малолітнім сином, змінила місце проживання, не повідомила про свої наміри позивача. Разом з тим, відповідач на даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та відмовляється надавати будь-яку інформацію про стан здоров`я дитини, його місце перебування, умови проживання та використання аліментів за цільовим призначенням.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.03.2021 р. суд залишив без розгляду позовну заяву відповідача про визначення місця проживання сина у зв`язку із неможливістю прийняття рішення за фактом відсутності інформації про фактичне місце проживання дитини.

Після зникнення сина, позивач 12.07.2020 р. звернувся до органів Національної Поліції про зникнення його малолітнього сина разом з колишньою дружиною, внаслідок чого, Пустомитівським ВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0000824 від 27.07.2020 р. 14.09.2020 р. Позивач отримав від Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області відповідь та постанову про закриття кримінального провадження. Пошукові заходи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були припинені на підставі заяви від 18.08.2020 р. ОСОБА_2 , згідно якої було встановлено, що останні живі та здорові, безвісти не зникли, При цьому відповідач відмовилася надавати пояснення та не повідомила про її з сином місце проживання та контактні телефони.

Звернення позивача від 14.07.2020 до органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації ЛМР щодо встановлення місця знаходження малолітнього сина ОСОБА_3 було передано до Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області.

16.08.2021 позивач звернувся до служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради за місцем знаходження нерухомого майна (квартири) відповідача про перевірку цільового використання аліментів на дитину. Комісія здійснила перевірку за адресою: АДРЕСА_1 та зі свідчення сусідів було з`ясовано, що в квартирі проживає баба та дід, та те, що жінка з дитиною там не проживають. Здійснити перевірку цільового призначення аліментів не можливо.

Позивач з 12.07.2020 неодноразово звертався до органів Національної Поліції для встановлення місцезнаходження його сина ОСОБА_3 , зокрема: Головне управління Національної поліції у Львівській області, Сихівський відділ ГУ НП у Львівській області, Личаківський відділ ГУ НПУ Львівській області, Пустомитівський відділ ГУ НП у Львівській області, Новоград-Волинський відділ ГУ НП У Житомирській області. Відповіді від вищевказаних органів НП містять інформацію про відкриття та закриття кримінального провадження та повідомленням про те, що питання розшуку дитини, яка можливо перебуває разом з матір`ю не підлягає компетенції органів Націонаьної поліції та відноситься до питань приватного характеру, яке необхідно вирішити в судовому порядку.

Позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства юстиції України, Управління СБУ у Львівській області, які також передавали заяву позивача до розгляду органам Національної поліції.

3 отриманих відомостей про фінансовий стан відповідача стало відомо, що остання має боргові зобов`язання перед фінансовими установами та банками України станом на 28.01.2022 на суму 59 350,82 грн.

Крім того, позивачем було подано позовну заяву про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином та повідомлення про його місцезнаходження до Франківського районного суду м.Львова. Так, згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 25.04.2023 у справі №465/10118/21 було зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомити про його місце проживання.

Станом на дату звернення з позовом ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області відкрито кримінальне провадження щодо розшуку малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проводяться слідчі дії.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по сплаті аліментів заборгованість відсутня, окрім того станом на 31.07.2023 р. існує переплата у розмірі 29014,42 грн.

З матеріалів справи вбачається що позивач не ухиляється від свого батьківського обов`язку, та не самоусувається у його виконанні. Натомість сплачує аліменти, встановлені рішенням суду, здійснює можливі заходи щодо розшуку дитини.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Доводи позивача про можливе витрачання коштів не на сина суд бере до уваги, оскільки положеннями ст. 186 СК України гарантовано контроль за цільовим витрачанням аліментів у виді здійснення органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, однак в даному випадку такий контроль неможливо здійснити. Доказів цільового використання аліментів відповідачем не надано.

У разі нецільового витрачання аліментів позивач має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, що гарантовано ч. 2 ст. 186 СК України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставин справи, принципи справедливості та розумності, надані позивачем докази, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, а саме: розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача, слід зменшити з 1/4 до 1/8 частки його заробітку (доходу) із перерахуванням аліментів на рахунок дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкритий у відділенні Державного Ощадного Банку України, при цьому визначивши, що щомісячний розмір аліментів не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як про це зазначено у судовому наказі, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 141ЦПК України вимоги щодо відшкодування судових витрат позивач не заявляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України та ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 137, 139, 258, 259, 263-265, 266, 267, 273, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зменшення розміру аліментів та перерахування на особистий рахунок дитини - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/4 до 1/8 частин його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно на його особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, адреса: 79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85.

Суддя Ванівський Ю. М.