Провадження №2/447/621/24
Справа №447/2031/24
У Х В А Л А

про відвід судді

26.11.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

за участю секретаря судового засідання Іськів О.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 17.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

26 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача адвоката Онацька В.В. про відвід судді Друзюк М.М. В обґрунтування якого зазначив, що ухвалою суду від 13.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Онацька В.В. про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі та 07.10.2024 повторно відмовлено у задоволенні поданого клопотання. У зв`язку з вищезазначеним існує сумнів в упередженості суду, а відтак просить заяву про відвід задовольнити.

Позивач явки свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, що підтверджується що підтверджується довідкою про доставку в електронному кабінеті.

Представник відповідача адвокат Онацько В.В. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку в електронному кабінеті.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід, дослідивши матеріали справи, переконаний, що підстави для задоволення заявленого відводу, передбачені ст. 36 ЦПК України, відсутні, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України передбачено підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу.

Так, пунктом 5 частини 1 вказаної статті ЦПК України передбачено як підставу для відводу судді наявність інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Частиною 2 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 ЦПК України,питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно з ч.4ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, задовольняти необґрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільного процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що посилання позивача на ухвалу судді ОСОБА_2 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження, не можуть бути підставою для відводу в силу прямих норм ч. 4 ст. 36 ЦПК України, а сумніви у неупередженості головуючої судді, з огляду на зазначені в заяві про відвід обставини, на які посилається представник відповідача адвоката Онацька В.В. як на підстави відводу, є припущеннями, жодним чином не підтвердженими, відповідно, не можуть свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді Друзюк М.М. при розгляді вказаної справи.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, не наведено.

Надаючи оцінку викладеним у заяві про відвід судді представника відповідача адвоката Онацька В.В. підстав для відводу судді не є підставами, передбаченими ст.36 ЦПК України, для відводу головуючої судді Друзюк М.М.

Враховуючи вищенаведене заява позивача про відвід судді є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36,39,40 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Онацька В.В. про відвід судді Друзюк М.М. у справі №447/2031/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскаpженню в апеляційному порядку не пiдлягає.

Суддя Друзюк М. М.