Справа № 2-5137/05
Провадження № 4-с/592/3/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторії, в порядку ст. 74 Закону України № 1404-VIII Про виконавче провадження (зі змінами) (далі Закон № 1404-VIII) , -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із скаргою на протиправні дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії, в порядку ст. 74 Закону України № 1404-VIII Про виконавче провадження (зі змінами) (далі Закон № 1404-VIII) , із змісту якої вбачається, що на виконанні в Ковпаківському відділі державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 63043317, з виконання виконавчого листа № 2-5137/05, який виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, щомісяця, починаючи з 16.11.2005 року, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року. Станом на 03.11.2023 року боржником виконавчий документ не виконано, борг складає 67362,16 грн. , а виконавче провадження триває понад трьох років. Оскільки вона не була присутня під час проведення виконавчих дій 23.10.2023 року, скориставшись ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження (2БГГА9055782) , АСВП № 63043317, 31.10.2023 року вона ознайомилася зі змістом акту державного виконавця від 23.10.2023 року. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону № 1404-VIII, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, понятими можуть бути будь- які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи. Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії. Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті. Проте, вивчивши акт державного виконавця від 23.10.2023 року, нею було з`ясовано, що виконавчі дії були поведені з грубим порушенням вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII. Так, поняті були залучені під час проведення виконавчих дій 23.10.2023 року, в порушення імперативних вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, оскільки понятий № 1 ОСОБА_4 , яка є матір`ю боржника, проживає у сусідньому будинку, а понятий № 2 ОСОБА_5 , що мешкає за адресою, де проводилися виконавчі дії, є цивільною дружиною боржника та матір`ю спільної дитини. Отже, про законність та неупередженість проведення виконавчих дій, які були проведені 23.10.2023 року, мова взагалі не іде, та за наявною від третіх осіб інформацією, виконавча дія взагалі не проводилася за адресою боржника, а спірний акт державного виконавця від 23.10.2023 року був складений в іншому місці та інший час. За результатами скарги нею були зроблені наступні висновки. 1. Процесуальні дії з виконання АСВП № 63043317, виконавчий лист № 2-5137/05, який виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, щомісяця, починаючи з 16.11.2005 року, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, були проведені з грубим порушенням імперативних вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII. 2. Акт державного виконавця від 23.10.2023 року, складений в межах виконавчого провадження АСВП № 63043317, є незаконним, та підлягає скасуванню. Оскільки зі змістом акту державного виконавця від 23.10.2023 року, вона була ознайомлена 31.10.2023 року, норми ч. 5 ст. 74 Закону № 1404-VIII нею були дотримані. На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України; ст. ст. 11, 13, 15, 19, 74 Закону № 1404-VIII, вона просила: 1. Прийняти скаргу до розгляду. 2. Визнати протиправними дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторії, в частині залучення матері та цивільної дружини боржника, під час проведенні виконавчих дій 23.10.2023 року, що в свою чергу суперечить вимогам ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, а саме: залученням понятих, які мають особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій, які пов`язані між собою та з учасником виконавчого провадження родинними зв`язками. 3. Скасувати акт державного виконавця, який був складений державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторією, під час проведення виконавчих дій 23.10.2023 року, як такий, що був складений з порушенням ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII. 4. Зобов`язати державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторію повторно провести виконавчу дії в межах АСВП № 63043317, з виконання виконавчого листа № 2-5137/05, який був виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, щомісяця, починаючи з 16.11.2005 року, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року, повторно скласти акт з додержанням вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII (провести перевірку майнового стану боржника) (вхідний № 39721/23 від 07.11.2023 року) (а. с. 1, 3) .

09.11.2023 року начальник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мозговий Денис Олегович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що 19.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою на бездіяльність начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягає у втраченні ним контролю з виконання виконавчого провадження № 63043317, визнати протиправною та скасувати винесену постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63043317 від 29.09.2023 року та зобов`язати начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести її в межах АСВП. У відповідності до ст. 3 ЦПК України основними засадами цивільного судочинства є верховенство права. Ч. 1 ст. 43 ЦПК України закріплено права та обов`язки учасників справи, згідно якій учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб та інше. Ст. 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повністю заперечує проти задоволення скарги скаржниці на бездіяльність начальника відділу, вважає її необґрунтованою та безпідставною з огляду на наступне. 1. Щодо фактичних обставин справи. На виконанні у державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни перебуває виконавче провадження № 63043317 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5137/05 від 06.01.2006 року, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року. Відповідно до ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України Про виконавче провадження 17.01.2006 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з тим, що виконавче провадження не було перереєстровано із попередніх відділів державної виконавчої служби та з урахуванням ведення всіх виконавчих дій за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) , 15.09.2020 року державним виконавцем для здійснення примусового виконання рішення суду в межах АСВП було перереєстровано виконавче провадження та було присвоєно унікальний реєстраційний номер АСВП № 63043317, постанову було доведено до відома сторонам виконавчого провадження. Згідно інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано на праві власності: земельна ділянка (кадастровий номер: :06:006:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) , житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку) . Враховуючи наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, державним виконавцем було винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, які були внесені до Єдиних державних реєстрів нерухомого майна та були направлені на виконання до правореєструючих органів та банківських установ (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38975809, запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 28250402) . 23.06.2021 року державним виконавцем було проведено опис нерухомого майна, а саме: земельної ділянки за адресою: Сумська обл. , Краснопільський р-н, Чернеччинська сільська рада, площею 1,431 га, кадастровий номер: :06:006:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно звіту СУЗ 10/1-23 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальною площею 1,431 га, кадастровий номер; :06:006:0104, тип власності: приватна власність, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Сумська обл. , Сумський р-н (колишній Краснопільський р-н) , Чернеччинська сільська рада, земельна ділянка № б/н, визначено вартість 72800,00 грн. . Згідно протоколу № LSE001-UA-999 від 17.07.2023 року земельні торги відбулись та відповідно на депозитний рахунок відділу було отримано від реалізації земельної ділянки грошові кошти у загальній сумі 83250,00 грн. , відповідно до ціни лота. 23.10.2023 року державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно земельна ділянка (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку) . 2. Щодо необґрунтованості вимог скарги щодо бездіяльності начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Скаржниця зазначає про те, що начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції втрачено контроль за процесуальними діями та їх своєчасністю з боку державного виконавця Колос В. С. при виконанні виконавчого провадження № 63043317. Попри це, слід зауважити на тому, що ст. 74 Закону України Про виконавче провадження врегульовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. Зокрема, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою може скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину) , винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Він звертає увагу суду на те, що саме розд. XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5) , передбачено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження. У відповідності до абз. 8 п. 1 цього розділу перевірити законність виконавчого провадження має право начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі, може проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника) . Враховуючи зазначені положення Закону та відповідно до порядку проведення перевірок законності виконавчого провадження, передбаченого Інструкцією, слід зазначити про те, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю проводить перевірку законності виконавчого провадження за скаргою стягувача. Хотілося б зазначити про те, що бездіяльність полягає в пасивній поведінці суб`єкта владних повноважень, а тобто у не вчиненні дій, які особа повинна була і могла вчинити, в даному випадку, на виконання Закону України Про виконавче провадження , що в свою чергу могло призвести чи призвело до настання негативних наслідків (відчуження майна, не зменшення і непогашення заборгованості зі сплати аліментів тощо) . З моменту виявлення нерухомого майна у боржника, державним виконавцем в порядку ст. ст. 48, 56 Закону України Про виконавче провадження , було накладено арешт на майно боржника, а саме: все рухоме та нерухоме майно та, відповідно, було внесено відповідні відомості про обтяження до Державних реєстрів прав на нерухоме майно. Ч. 1 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження передбачає черговість звернення на майно боржника. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Згідно постанови про опис та арешт майна від 23.06.2021 року державним виконавцем було проведено опис нерухомого майна, а саме: земельної ділянки за адресою: Сумська обл. , Краснопільський р-н, Чернеччинська сільська рада, площею 1,431 га, кадастровий номер: :06:006:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно звіту СУЗ 10/1-23 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальною площею 1,431 га, кадастровий номер; :06:006:0104, тип власності: приватна власність, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Сумська обл. , Сумський р-н (колишній Краснопільський р-н) , Чернеччинська сільська рада, земельна ділянка № б/н, визначено вартість 72800,00 грн. . Згідно протоколу № LSE001-UA-999 від 17.07.2023 року земельні торги відбулись та відповідно на депозитний рахунок відділу було отримано від реалізації земельної ділянки грошові кошти у загальній сумі 83250,00 грн. , відповідно до ціни лота. Враховуючи вищесказане, він звертає увагу суду на те, що в межах конкретного виконавчого провадження № 63043317 вбачається саме активна поведінка як державного виконавця, так і начальника відділу, яким вчинялися та приймалися всі необхідні заходи примусового виконання рішення суду на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та складання постанов про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63043317. 3. Щодо необґрунтованості вимог скарги щодо визнання протиправною та скасування постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63043317 від 29.09.2023 року. 3.1. Щодо реалізації нерухомого майна та втрати контролю за процесуальними діями та їх своєчасністю. У відповідності до ч. 1, 2, ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. П. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження (Закон № 1404-VIII) визначено, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і даним Законом. Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень та інших органів (посадових осіб) , що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження . У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним, керуючись принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Ст. 18 Закону № 1404-VIII регламентовано обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, а саме: 1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 2. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Ст. 11 Закону України Про виконавче провадження закріплює поняття розумних строків при здійсненні виконавчого провадження, а саме: строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати. Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п. п. 1-4 ч. 9, ч. 14 ст. 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Враховуючи фактичні обставини справи, зокрема, момент виявлення належності нерухомого майна боржнику, державним виконавцем були вжиті заходи щодо арешту майна. Ч. 1 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження передбачає черговість звернення на майно боржника, при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Відповідно до п. 4.5.7. розд. IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону. Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні осіб вих. № 14.03-08/104542 від 15.02.2023 року у будинку зареєстрована малолітня дитина, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.02.2023 року державним виконавцем було направлено запит за вих. № 16383 до Управління Служба у справах дітей щодо надання дозволу, право власності на яке або право користування яким мають діти. Згідно відповіді Управління Служба у справах дітей СМР Ковпаківському відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відмовлено у наданні дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, у якому зареєстровані малолітні діти. Було повідомлено про те, що у відповідності до п. п. 66-67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.08.2008 року Питання діяльності органів опіки і піклування, пов`язаної із захистом прав дитини , питання про надання дозволу на примусову реалізацію житла, право користування яким мають малолітні та неповнолітні діти розглядаються лише при особистому зверненні батьків дітей або осіб, що їх замінюють. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 02.08.2023 року малолітня дитина ОСОБА_6 на підставі заяви законного представника ОСОБА_1 від 02.08.2023 року була виписана з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно, після чого державним виконавцем вживались заходи примусового виконання щодо опису та арешту майна боржника. Постановою начальника відділу від 29.09.2023 року було зобов`язано державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторію Сергіївну вжити заходи щодо проведення опису та арешту майна боржника, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а стягувача ініціювати звернення до суду про видачу ухвали про примусове входження до житлового будинку, належного на праві власності боржнику для проведення опису та арешту. У зв`язку із недопущенням державного виконавця до опису та арешту, а також перевірки майнового стану боржника, 03.10.2023 року на виконання постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 29.09.2023 року державним виконавцем було направлено до Ковпаківського районного суду м. Суми подання про примусове входження до житла боржника, а саме: до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за вих. № 98551 та про видачу ухвали про примусове входження до житлового будинку, належного на праві власності боржнику для проведення опису та арешту. Станом на 04.10.2023 року Ковпаківським районним судом м. Суми клопотання про примусове входження до житла боржника було задоволено. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми № 2/5137/05 від 04.10.2023 року державному виконавцю Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління юстиції Колос Вікторії Сергіївні було надано дозвіл на примусове проникнення до земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 . 23.10.2023 року державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно земельна ділянка (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку) . Крім того, п. 3 ч. 3 постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63043317 містить вказівку про зобов`язання державного виконавця вжити передбачені законодавством заходи, що спрямовані на приведення виконавчого провадження у відповідність до вимог передбачених Законом України Про виконавче провадження . Вищевказані обставини свідчать про активну поведінку (дії) як начальника відділу, так і державного виконавця, що у свою чергу суперечить доводам скаржниці щодо бездіяльності. 3.2. Щодо неподільності речі. ЦК України та ЗК України закріплено загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди) . Враховуючи цей принцип, слід зробити висновок про те, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, а відповідно земельна ділянка, кадастровий номер :12:015:0151, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, не може бути описана та реалізовано окремо від житлового будинку. 3.3. Щодо функціонування системи АСВП. Ч. 5 розд. І Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження. Механізм функціонування автоматизованої системи визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 року за № 1126/29256. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження передбачено, що виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офісу приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Ч. 13 Положення передбачає, що розробка, оновлення та передача адміністратору автоматизованої системи виконавчого провадження шаблонів документів, передбачених п. 6 цього розділу, здійснюється структурним підрозділом Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) . Відповідно, технічно в АСВП відсутня постанова про результати законності виконавчого провадження, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова від 29.09.2023 року була винесена не в межах АСВП, проте з додаванням сканкопій вищевказаного документа. Виходячи з вищевказаних приписів та положень Закону України Про виконавче провадження , Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року, слід повністю заперечити щодо вимог скарги, що стосується втрати контролю за процесуальними діями та їх своєчасністю з боку державного виконавця Колос В. С. начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства Мозговим Д. О. при виконанні виконавчого провадження № 63043317. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 6, 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 10, 18, 56, 71 Закону України Про виконавче провадження , він просив відмовити у задоволенні скарги скаржниці повністю за безпідставністю та необґрунтованістю (вхідний № 40202 від 09.11.2023 року) (а. с. 11-15) .

28.11.2023 року начальник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мозговий Денис Олегович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на скаргу на протиправні дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку ст. 74 Закону України № 1404-VIII Про виконавче провадження , із змісту якого вбачається, що 07.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни, що полягає у протиправності дій та скасуванні акту державного виконавця від 23.10.2023 року та зобов`язанні повторного проведення виконавчих дій. У відповідності до ст. 3 ЦПК України основними засадами цивільного судочинства є верховенство права. Ч. 1 ст. 43 ЦПК України закріплено права та обов`язки учасників справи, згідно якій учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб та інше. Ст. 182 ЦПК України передбачено, що про при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повністю заперечує проти задоволення скарги скаржниці на дії державного виконавця, вважає її необґрунтованою та безпідставною з огляду на наступне. 1. Щодо фактичних обставин справи. На виконанні у державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни перебуває виконавче провадження № 63043317 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5137/05 від 06.01.2006 року, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року. Відповідно до ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України Про виконавче провадження 17.01.2006 року державним виконавцем була винесена постанова пре відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з тим, що виконавче провадження не було перереєстровано із попередніх відділів державної виконавчої служби та з урахуванням ведення всіх виконавчих дій за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) , 15.09.2020 року державним виконавцем для здійснення примусового виконання рішення суду в межах АСВП було перереєстровано виконавче провадження та було присвоєно унікальний реєстраційний номер АСВП № 63043317, постанову було доведено до відома сторонам виконавчого провадження. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано на праві власності: земельна ділянка (кадастровий номер: :06:006:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) , житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку) . Враховуючи наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, державним виконавцем було винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, які внесені до Єдиних державних реєстрів нерухомого майна та направлені на виконання до правореєструючих органів та банківських установ (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38975809, запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 28250402) . 23.10.2023 року державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно земельної ділянки (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку) . 23.10.2023 року було здійснено перевірку майнового стану боржника, а саме: наявності рухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено акт державного виконавця. 2. Щодо оскарження дій державного виконавця в частині визнання їх протиправними в частині залучення понятих, які мають особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій. 23.10.2023 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника. В ході перевірки було складено акт державного виконавця, яким було встановлено, що за даною адресою рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Відповідно до п. 8 розд. І Інструкції з організації примусового виконання рішень, акт документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження) , посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються) . Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка від підпису відмовився проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Ч. 1 розд. VIII Інструкції встановлено, що виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розд. VII Закону. Згідно повідомлення вих. № 105363 сторони неодноразово повідомлялися про проведення виконавчих дій. Ч. 2 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження регламентує обов`язковість присутності понятих у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Враховуючи диспозитивність норми закону та присутність боржника при проведенні виконавчих дій, наявність понятих при складанні оскаржуваного акту державного виконавця від 23.10.2023 року є необов`язковою. 3. Аргументи на факти щодо непогодження з вимогами скаржниці та спростування таких вимог. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. П. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження (Закон № 1404-VIII) визначено, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і даним Законом. Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень та інших органів (посадових осіб) , що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження . У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним, керуючись принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Відповідно до п. 1.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) , положення цієї Інструкції визначають окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) , що відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам України. Ст. 10 Закону України Про виконавче провадження (№ 1404-VIII) передбачені заходи примусового характеру, ними є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) , корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Ст. 18 Закону № 1404-VIII регламентовано обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, а саме: 1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 2. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права, та обов`язки. 3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовне працюючих у них боржників; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом) , на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень) , за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складене виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна-суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників-юридичних осіб або боржників-фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно ст. 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця) . У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Ст. 55 Закону України Про виконавче провадження закріплює майно, на яке не може бути звернено стягнення. Не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Додатком до Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено чіткий та вичерпний перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами. Таким чином, стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові-фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні (крім майна та речей, що належать до предметів мистецтва, колекціонування та антикваріату, дорогоцінних металів та дорогоцінного, напівдорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробах) : 1. Предмети щоденного побутового особистого вжитку для задоволення щоденних фізіологічних та гігієнічних потреб (посуд, постільна білизна, засоби гігієни) , речі індивідуального користування (одяг, взуття, всі дитячі речі) . 2. Лікарські засоби, окуляри та інші вироби медичного призначення, необхідні боржникові, членам його сім`ї та особам, які перебувають на його утриманні, за медичними показаннями. 3. Меблі - по одному ліжку та стільцю на кожну особу, один стіл, одна шафа на сім`ю. 4. Один холодильник на сім`ю. 5. Один телевізор, персональний комп`ютер на сім`ю, один мобільний телефон - на кожну особу. 6. Запас питної води, продукти харчування, необхідні для особистого споживання боржникові, членам його сім`ї та особам, які перебувають на його утриманні, - з розрахунку на три місяці або гроші, необхідні для придбання запасів питної води та продуктів харчування для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні, - з розрахунку трикратного розміру мінімальної заробітної плати, що діє на день звернення стягнення, на кожну особу. 7. Майно, необхідне для відправлення релігійних культів та ритуальних обрядів боржником, членами його сім`ї та особами, які перебувають на його утриманні, професійних занять боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні, якщо воно є єдиним джерелом доходу таких осіб, знаряддя особистої кустарної і ремісничої праці, книги. 8. Паливо, необхідне боржникові, членам його сім`ї та особам, які перебувають на його утриманні, для приготування щоденної їжі та опалення (протягом опалювального сезону) житлового приміщення. 9. Використовувані для цілей, не пов`язаних із провадженням підприємницької діяльності, племінна, молочна і робоча худоба (по одній одиниці) , кролики (дві пари) , птиця (п`ять штук) , корми, необхідні для їхнього утримання до вигону на пасовища. 10. Насіння, необхідне для чергового посіву, та незібраний урожай - в осіб, які займаються індивідуальним сільським господарством (крім земельних ділянок, на які накладено стягнення) . 11. Сільськогосподарський інвентар - в осіб, які займаються індивідуальним сільським господарством. 12. Допоміжні засоби реабілітації, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності людей з інвалідністю та інших категорій осіб, автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями забезпечена людина з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах. 13. Призи, державні нагороди, почесні та пам`ятні знаки, якими нагороджений боржник. Не може бути звернено стягнення за виконавчими документами на природний газ оператора газосховищ, що використовується для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) , та на природний газ оператора газотранспортної системи, що використовується для наповнення та забезпечення належного функціонування газотранспортної системи (у тому числі для власних потреб, виробничо-технологічних витрат, балансування газотранспортної системи) . Враховуючи вищевикладене, перевіркою майнового стану боржника 23.10.2023 року державним виконавцем не було виявлено рухомого майна, звернення стягнення на яке не заборонено законом. Виходячи з вищевказаних приписів та положень Закону України Про виконавче провадження , Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року, він повністю заперечити щодо вимог скарги. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 6, 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 10, 18, 56, 71 Закону України Пре виконавче провадження він просив відмовити у задоволенні скарги скаржниці повністю за безпідставністю та необґрунтованістю (вхідний № 42904 від 28.11.2023 року, вхідний № Еп-21362/23 від 01.12.2023 року) (а. с. 29-33, 47-50) .

В судове засідання скаржниця ОСОБА_1 не з`явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Подала заяви про розгляд справи без її участі, скаргу підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі. Її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги (вхідний № 43328 від 30.11.2023 року, вхідний № 19470 від 13.05.2024 року) (а. с. 39, 40, 62) .

В судове засіданні державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторія Сергіївна не з`явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Подала заяви про розгляд справи без її участі, заперечення на скаргу підтримала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні скарги. Її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги (вхідний № Еп-21361/23 від 01.12.2023, вхідний № Еп-5535/24 від 13.03.2024 року, вхідний № Еп-10822/244 від 16.05.2024 року) (а. с. 46, 58, 63) .

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ознайомившись із скаргою, запереченням на скаргу, дослідивши та перевіривши документи та копії документів, доданих до скарги на дії державного виконавця, доданих до обох заперечень на скаргу щодо дій державного виконавця, які містяться в матеріалах судового провадження, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону України Про виконавче провадження для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадженнявиконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи. Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії. Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

Отже, присутність понятих обов`язкова: - під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; - до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; - до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; - під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна. Bраховуючи те, що виконання судових рішень може здійснюватись примусово, а це, як правило, обумовлює різні суб`єктивні погляди та оцінки з боку сторін, стосовно яких виконується рішення, законодавець передбачив можливість залучення понятих до процесу виконання відповідних рішень. Понятий це фізична особа, яка особисто не заінтересована у результатах дій, що здійснюються під час виконання рішень, і присутня на запрошення виконавця при провадженні дій, визначених Законом України Про виконавче провадження і спрямованих на виконання судового рішення, та засвідчує своїм підписом відповідність записів у процесуальних документах виконаним діям. Норми цієї статті передбачають можливість альтернативної поведінки виконавця він у переважній більшості випадків самостійно вирішує питання щодо необхідності залучення понятих до процесу здійснення виконавчого провадження. Але дана стаття подає перелік випадків, коли присутність понятих є обов`язковою при вчиненні виконавчих дій. Понятими можуть бути лише дієздатні громадяни, які не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, підлеглістю чи підконтрольністю. У цьому повинні бути впевнені виконавець та інші учасники виконавчого провадження. У свою чергу, державний виконавець як представник такої категорії державних службовців не може бути понятим. Необхідну кількість понятих визначає безпосередньо виконавець, але їх не може бути менше двох, про що вказано в законі. Перед початком виконавчих дій виконавець зобов`язаний роз`яснити понятим їх права та обов`язки, що зазначається в акті, який складається під час документування виконавчих дій, а також роз`яснити понятим, для участі в провадженні яких виконавчих дій їх запрошено, якими обставинами це викликано і на підставі якого виконавчого документа здійснюватимуться вказані дії. Поняті зобов`язані бути присутні при провадженні всіх виконавчих дій, які засвідчуватимуть, але не мають права брати участі у них. Вони лише підтверджують своїми підписами в акті виконавця відповідність документального запису тим діям, що здійснювали в їх присутності працівники виконавчої служби, і результати цих дій. Поняті мають право робити зауваження з приводу виконавчих дій, які мають обов`язково заноситися до акта. У випадку оскарження дій державного виконавця поняті можуть бути викликані як свідки. Коли понятого викликано до суду для свідчення щодо обставин виконавчого провадження, він як свідок попереджається про кримінальну відповідальність за відмову від дачі або дачу завідомо неправдивих показань.

Відповідно до п. 25. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5) , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, у разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0489-12#Text) .

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) .

Із змісту ч. 1 ст. 447 ЦПК України вбачається, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Отже, що стосується вимог скарги про визнання протиправними дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни, в частині залучення матері та цивільної дружини боржника, під час проведенні виконавчих дій 23.10.2023 року, що в свою чергу суперечить вимогам ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, а саме: залученням понятих, які мають особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій, які пов`язані між собою та з учасником виконавчого провадження родинними зв`язками, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки ані державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторією Сергіївною, ані начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мозговим Денисом Олеговичем не було спростовано те, що поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мали та не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, оскільки при залученні понятих державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторія Сергіївна не могла бути та не була впевненою в тому, що поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мали та не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині вимоги скарги слід задовольнити частково та визнати неправомірними дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни, в частині залучення матері та цивільної дружини боржника, під час проведенні виконавчих дій 23.10.2023 року, що в свою чергу суперечить вимогам ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, а саме: залученням понятих, які мають особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій, які пов`язані між собою та з учасником виконавчого провадження родинними зв`язками.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця, відтак слід скасувати акт державного виконавця, який був складений державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторією Сергіївною, під час проведення виконавчих дій 23.10.2023 року, як такий, що був складений з порушенням ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, та слід зобов`язати державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторію Сергіївну повторно провести виконавчу дії в межах АСВП № 63043317, з виконання виконавчого листа № 2-5137/05, який був виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, щомісяця, починаючи з 16.11.2005 року, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року, та повторно скласти акт з додержанням вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Серявін та інші проти України (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява № 4909/04) .

При постановлені даної ухвали судом був врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2023 року у справі № 585/2436/21, провадження № 61-7631св22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111192268) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258-261, 263, 265, 268, 447-453 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторії, в порядку ст. 74 Закону України № 1404-VIII Про виконавче провадження (зі змінами) (далі Закон № 1404-VIII) , задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни, в частині залучення матері та цивільної дружини боржника, під час проведенні виконавчих дій 23.10.2023 року, що в свою чергу суперечить вимогам ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII, а саме: залученням понятих, які мають особисту заінтересованість у вчиненні виконавчих дій, які пов`язані між собою та з учасником виконавчого провадження родинними зв`язками.

Скасувати акт державного виконавця, який був складений державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторією Сергіївною, під час проведення виконавчих дій 23.10.2023 року, як такий, що був складений з порушенням ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII.

Зобов`язати державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторію Сергіївну повторно провести виконавчу дії в межах АСВП № 63043317, з виконання виконавчого листа № 2-5137/05, який був виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів, щомісяця, починаючи з 16.11.2005 року, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005 року, та повторно скласти акт з додержанням вимог ч. 3 ст. 22 Закону № 1404-VIII.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Г. Бичков