Справа № 309/1744/24
Провадження № 2/309/435/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: судді Довжанина М.М.

за участю секретаря судового засіданні Продан Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Хустської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка 21.08.2017 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Хустського РНО Чіжмарь С.І. за реєстровим № 6399, відповідно до якого, земельну частку (пай) члена Агроторговогооб?єднання пайовиків «Бороняво» с.Бороняво, розміром 1,26 в умовних кадастрових гектарах заповіла ОСОБА_1 . Однак, через розбіжності, що містяться в заповіті та витягу з Державного реєстру речових прав нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що не дає можливості позивачці оформити право власності на спадщину.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2017 ОСОБА_3 , на випадок моєї смерті зробила розпорядження, яким земельну частку (пай) члена Агроторговогооб?єднання пайовиків «Бороняво» с.Бороняво, розміром 1,26 в умовних кадастрових гектарах, належну їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0089755, виданого на підставі рішення Хустської районної державної адміністрації від 18 липня 1997 року за №274, та зареєстрованого 21 липня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1043, заповіла ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Хустського РНО Чіжмарь С.І. за реєстровим № 6399.

ОСОБА_2 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку, однак згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №144676058 вона являється власником земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0081, площею 1 га, на підставі розпорядження Хустської районної державної адміністрації №804 від 24.10.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, однак через розбіжності, що містяться в заповіті та витягу з Державного реєстру речових прав нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивач фактично прийняла спадщину та користується земельною ділянкою, яка значиться в заповіті.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку (ст. 392 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 247, 258-268 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218 ЦК України, с у д -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0081, площею 1 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108) в порядку спадкування (за заповітом) за ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.