печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань - Шевченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №757/10316/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі-відповідач) про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2023 року у справі № 757/10316/23-ц відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

26 лютого 2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі №757/10316/23-ц, відповідно до змісту якої, остання просить суд, забезпечити позов шляхом заборони АТ «Державний ощадний банк України» нараховувати щомісячні платежі, відсотки, штрафи тощо, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу що утворився за рахунок несанкціонованого списання з її рахунків грошей з 13.01.2023 року до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України», відповідно до заяви про приєднання № 69439811/140917 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , на який АТ «Українська залізниця» перераховувало заробітну плату. Також в АТ ««Державний ощадний банк України» отримала пенсійну картку де отримала кредитну картку № НОМЕР_2 із кредитним лімітом, який станом на січень 2023 року становив 75 000 грн.

13 січня 2023 року без відома ОСОБА_1 та попереднього повідомлення через відповідні коди Банку було розблоковано кредитну картку № НОМЕР_2 , після чого невідомими особами з вказаної картки було здійснено перекази на загальну суму 59 000,00 грн., а також утримано комісію Банку. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 16 січня 2023 року звернулася до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Києвській області з заявою, щодо несанкціонованого списання з її рахунків грошей на загальну суму 61 202 грн. 75 коп. Відповідну заяву було прийнято та зареєстровано (номер кримінального провадження № 0000069).

З моменту незаконного списання без відома ОСОБА_1 з карткового рахунка вказаних коштів нею направлялися до Голови правління ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» заяви відповідно до яких остання звертаюсь з проханням не нараховувати починаючи з 13.01.2023 року допоки відкрито кримінальне провадження за номером 0000069 та триває слідство, а також триває розгляд цієї справи, щомісячні платежі, відсотки, штрафи тощо.

Однак дані заяви залишаються без зворотної відповіді.

Таким чином існує реальна загроза до моменту винесення законного рішення у даній справі неправомірного нарахування та додаткового списання грошових коштів.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Позивачем не доведено обставин, які б вказували, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачу нараховувати щомісячні платежі, відсотки, штрафи тощо, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

З огляду на вказане, заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150,153, 260, 261 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №757/10316/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.М.Соколов