Справа № 297/4054/23
24 квітня 2024 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого МИХАЙЛИШИН В. М., за участю секретаря Балега Ю.О., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мензак Юлія Юлійовича до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК», треті особи без самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання,
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Мензак Ю.Ю., звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до АТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК», треті особи без самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання.
Позовна заява мотивована тим, що позивач звернувшись до відділення банку у жовтні 2023 року дізнався про те, що на його банківську картку накладено арешт та йому надано копії постанов приватного виконавця ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсі., стипендію та інші доходи боржника. Проаналізувавши вказані документи виявилось, що виконавче провадження, на підставі якого був направлений лист про стягнення грошових коштів, ініційоване на підставі виконаочго напису №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості. Разом з цим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що є незаконним та який жодним чином не підтверджує у нього боргових зобов`язань.
20 грудня 2023 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мензак Ю.Ю. про забезпечення позову в даній цивільні справі задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №1774 від 27.03.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №56304440 про стягнення з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості, до набрання законної сили рішенням суду у вказаній цивільній справі.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни копію виконавчого документа виконавчого напису нотаріуса №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №1774 від 27.03.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №56304440 про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості. Також, вказаною ухвалою закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Крім цього, 19 лютого 2024 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мензак Ю.Ю. про витребування доказів задоволено та витребувано від приватного виконавця ОСОБА_4 (м. Київ, вул. Златоустівська, 55, оф. 61, 62) копію виконавчого напису нотаріуса №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №1774 від 27.03.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №56304440 про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мензак Ю.Ю. в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому, представником була подана заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідач АТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» участь свого представника в підготовче засідання не забезпечив. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.
Треті особи без самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в підготовче засідання не з`явились. Про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Так, судові засідання у розгляді даної цивільної справи призначались на наступні дати: 08.01.2024 року, 19.02.2024 року, 22.03.2024 року та 24.04.2024 року.
Разом з цим, відповідач АТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» участь свого представника в судових засіданнях не забезпечив, заяв про розгляд справи без його участі та заперечень чи доказів на спростування заявлених позовних вимог від нього до суду не надходило. Отже, судом було надано відповідачу достатньо часу для викладення своїх позиції щодо позову та здійснення ним процесуальних прав.
В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилися в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не подав заперечень проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).
Крім цього, Верховний Суд зазначив у своїй постанові, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Постановою приватного виконавця ОСОБА_3 від 02.12.2021 року у виконавчому провадженні № 56304440 було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 ..
З метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни копію виконавчого документа виконавчого напису нотаріуса №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №1774 від 27.03.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №56304440.
Також, 19 лютого 2024 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мензак Ю.Ю. про витребування доказів задоволено та витребувано від приватного виконавця ОСОБА_4 (м. Київ, вул. Златоустівська, 55, оф. 61, 62) копію виконавчого напису нотаріуса №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №1774 від 27.03.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №56304440 про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості.
Разом з цим, незважаючи на вжиті судом заходи щодо витребування доказів, такі не були отримані.
Тому, враховуючи вищенаведене, відповідачем не підтверджено факт безспірного вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни оспорюваного виконавчого напису. Зокрема, не надано доказів вчинення даного виконавчого напису в порядку, передбаченому Законом України «Про нотаріат».
За таких обставин, судом встановлено, що позивачу не було відомо про наявну у нього заборгованість, у зв`язку з чим було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом, а відповідачем не спростовано протилежне та не доведено факт повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 13, 81, 158, 263, 265, 267, 268, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості.
Захід забезпечення позову згідно ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №1774, що вчинений 27.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №1774 від 27.03.2018 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №56304440 про стягнення з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» заборгованості, до набрання законної сили рішенням суду, продовжує діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН