Справа № 676/6092/23
Номер провадження 2/676/385/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мішалової М.І.

представника відповідача адвоката Баладиги С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна. В обгрунтвання позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у шлюбі зареєстрованому 30 квітня 2017 року виконавчим комітетом Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільським району Хмельницької області за актовим записом № 2. Під час спільного проживання згідно договору купівлі-продажу від 20 грудня 2019 року вони придбали квартиру за АДРЕСА_1 . З відповідачем припинили спільне проживання в травні 2023 року. Провести поділ майна в добровільному порядку відповідач відмовляється. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу .належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них з поважної причини (навчання. ведення домашнього господарства .догляд за дітьми, хвороба тощо) не мав самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна. що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна. що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином вона має право на частину квартири АДРЕСА_1 . Позивач просить суд винести рішення яким провести поділ спільного сумісного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частину квартири залишити у власності відповідача, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В суді позивач та її представник позов підтримали, просять його задовольнити. Суду позивач пояснила, що під час перебування у шлюбі працювала до 2022 р. в ветлікарні, квартира була придбана за весільні кошти, дійсно під час перебування на військовій службі по мобілізації відповідач перераховував кошти які витрачала в інтересах сім`ї, після розірвання шлюбу відповідач кошти їй не перераховував, від шлюбу дітей не мають.

Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача подав письмові заперечення на позов в яких вказав, що його довірителем з квітня 2022 р. по березень 2023 р. пересилалися позивачу кошти в сумі 242 415,57 грн. та значні суми її батькам які мають бути враховані судом під час поділу майна, в зв`язку із цим просить визнати за відповідачем право власності на спірну квартиру.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2017 р., який був зареєстрований виконавчим комітетом Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.10.2023 р. по справі № 676/6093/23 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони дітей не мають.

За час спільного проживання у шлюбі сторонами було придбано 20.12.2019 р. згідно договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчено приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Назарук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 686, квартиру АДРЕСА_1 , яку було оформлено на відповідача, що підтверджується копією договору(а.с.5). Відповідно до змісту п.11 договору його укладено за згодою дружини покупця ОСОБА_1 позивача по справі.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як передбачено ч. 4 ст. 65 СК України договори купівлі-продажу створюють обов`язки для обох з подружжя і після розлучення.

За ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою відповідно до ЦК України.

За ч.1 ст..69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.2, ст.. 72 СК України, до вимоги про поділ майна заявленої після розірвання шлюбу застосовується позовна давність у три роки.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Суд критично оцінює заперечення представника відповідача на позов при цьому суд враховує, що відповідачем та його представником не заявлялося до суду зустрічного позову про поділ спільного майна подружжя, в т.ч. і коштів, які перераховувалися відповідачем дружині протягом квітня 2022 р. по березень 2023 р., про визнання права особистої приватної власності на спірну квартиру.

Враховуючи, що спірна квартира була набута сторонами під час шлюбу, сторони у справі мають рівні права на майно, оскільки придбане було за спільні кошти. Відповідачем та його представником не надано суду доказів, спростовуючих зазначені обставини, доказів, підтверджуючих що спірне майно було придбано за власні кошти відповідача. За вказаних обставин вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтям 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України,, ст.ст. 57, 60, 61, 69-71 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, постановою пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

ухвалив:

позов задовольнити.

Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Залишити у власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 1073,60 грн. судового збору.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2024 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В