12.03.2024 Єдиний унікальний № 371/137/23 провадження № 2/371/75/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/137/23

Провадження № 2/371/75/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Литвин С.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 6236 від 03 липня 2020 року про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 40973,85 грн за кредитним договором № 1291/2971DCLRKPT від 23 липня 2014 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк».

Оспорюваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., якою 11 серпня 2020 року відкрите виконавче провадження № 62781026.

Вважає, що під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Нотаріус не перевірив документи на безспірність заборгованості та вчинив виконавчий напис за відсутності підтвердження безспірності заборгованості. Зокрема позивач не була повідомлена про відступлення права вимоги за кредитним договором № 1291/2971DCLRKPT від 23 липня 2014 року від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал», а потім до ТОВ «ФК «Аланд». Також вказала, що нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості за сумою кредиту за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року, хоча строк кредитування сплинув згідно з умовами кредитного договору 02 січня 2020 року.

Звернула увагу, що нотаріус не перевірив факту безспірності заборгованості, оскільки відсутня виписка з рахунка боржника. Крім того, як на самостійну підставу для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, послалася на ті обставини, що оспорюваний виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6236 від 03 липня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., згідно з яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» стягнуто заборгованість за кредитним договором, а також стягнути понесені позивачем судові витрати у виді судового збору у загальному розмірі 1610,40 грн та 11500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

07 лютого 2023 року відповідачу та третім особам, направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою місцезнаходження.

14 лютого 2023 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А.

21 лютого 2023 року до суду повернуто конверти із вкладенням, адресований приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення є відсутність адресата за адресою місцезнаходження.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Суд встановив такі фактичні обставини.

03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 6236 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 1291/2971DCLRKPT від 23 липня 2014 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким було переуступлене від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал», а в подальшому - від ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до ТОВ «ФК «Аланд».

У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 14 травня 2020 року до 25 травня 2020 року в загальній сумі 40973,85 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 40473,85 грн, решта - плата за вчинення виконавчого напису.

Вказані обставини підтверджуються даними виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 6236 від 03 липня 2020 року, даними кредитного договору № 1291/2971DCLRKPT від 23 липня 2014 року (а.с. 22, 23-24).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 11 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62781026 на підставі виконавчого напису № 6236 від 03 липня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с. 20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 14 серпня 2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 62781026.

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За правилами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до правил вказаної статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Правилами підпунктів 1.1.,1.2. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі по тексту Порядок), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпункту 3.1. пункту 3 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

За приписами підпунктів 3.5. пункту 3 глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

З кредитного договору № 1291/2971DCLRKPT від 23 липня 2014 року вбачається, що дата повернення кредиту 02 січня 2020 року. З оспорюваного виконавчого напису вбачається, що провадиться стягнення заборгованості за тілом кредиту за період з 14 травня 2020 по 25 травня 2020 року.

Відтак заборгованість, що стягнута за виконавчим написом нарахована поза межами дії кредитного договору.

Вказані обставини дають підстави вважати, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Суд встановив, що відповідач не довів належними та допустимими доказами направлення позивачу та отримання ним вимоги про усунення порушень за договором позики грошових коштів, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі № 619/4933/20.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 03 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Вчиняючи зазначений виконавчий напис, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Оскільки укладений між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, докази повідомлення боржника про усунення порушень за договором позики грошових коштів відповідачем не надано, розмір заборгованості, стягнутої за виконавчим написом не є безспірною, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази свідчать про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим відповідач не позбавлений можливості захисти свої права у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом подання відповідно позову про стягнення заборгованості за договором позики.

Висновки за результатами розгляду

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності заборгованості, докази повідомлення боржника про усунення порушень за договором позики грошових коштів відсутні, що свідчить про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису.

Позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені матеріалами справи, тому позов є доведеним.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в загальному розмірі 1610,40 грн, що підтверджується квитанціями (а.с. 1, 34).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача в сумі 1610,40 грн.

Також позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 11500,00 грн, згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 532/14-11-2022 від 14 листопада 2022 року, укладеного з адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України)

За правилами частини 2 та частини 3 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 532/14-11-2022 від 14 листопада 2022 року (а.с. 37-38), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2424, виданого Радою адвокатів Полтавської області (а.с. 39), акт приймання передачі наданої правничої допомоги № 1 від 25 січня 2023 року (а.с. 26), квитанції № 532 від 20 січня 2023 року на суму 11500,00 грн (а.с. 27), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с. 28).

Відповідачами клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не заявлялося.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Вказані витрати пов?язані з розглядом справи, документально підтверджені, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, дій сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Вирішення питання про скасування заходів забезпечння позову

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

За змістом статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі питання про підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у випадку скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Оскільки суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, заходи забезпечення позову, встановлені відповідно до ухвали від 07 лютого 2023 року, продовжують діяти в порядку і у строки встановлені ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» до моменту закінчення виконавчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6236, вчинений 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, згідно якого із ОСОБА_1 належить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» грошові кошти в загальній сумі 40973 гривні 85 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1610 гривень 40 копійок та судові витрати, понесені в зв?язку з надання правничої допомоги, у розмірі 11500 гривень 00 копійок, всього 13110 (тринадцять тисяч сто десять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», , адреса місцезнаходження: офіс під номером 301, будинок під номером 14, вулиця Саксаганського, місто Київ.

Треті особи:

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса місцезнаходження: будинок під номером 35, вулиця Велика Бердичівська, місто Житомир, Житомирська область.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, адреса місцезнаходження: офіс під номером 37, будинок під номером 4-А, вулиця Раїси Окіпної, місто Київ.

Суддя Л.О. Капшук