Справа № 182/346/23
Провадження № 2/0182/53/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.05.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 19 жовтня 2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , який на даний час є повнолітнім. Шлюбні відносини припинені з причини різних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння, які негативно впливали на психологічний стан. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає.

В судове засідання позивачка не прибула, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, при цьому, на адресу суду надала заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає (а.с.20).

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, проте, 05 квітня 2024 року на адресу суду надав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує (а.с.39).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим.

Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 19 жовтня 2002 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з причини різних поглядів на життя, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння, які негативно впливали на психологічний стан. На даний час кожен із сторін по справі живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає. Оскільки сторони не виявили бажання примиритись, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.105, 110 СК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19 жовтня 2002 року, за актовим записом № 744, - розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 », громадянину ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 грн. (одна тисяча сімдесят три грн.) 60 коп., сплачений останньою при подачі позову до суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал