Провадження № 6/761/579/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі стягувача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконаня рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зміну способу виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року до суду надійшла зазначена заява в якій заявник просить: змінити спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 однією сумою, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 337 365,77 грн.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа - дубліката №761/39059/21 виданого 29.09.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та не виплачена померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в сумі 337 365 гривень 77 копійок.

Листом №2600-0904-5/205953 від 20.10.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року у справі №761/39059/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було здійснено нарахування недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.11.2014 року по 31.12.2018 року в розмірі 337 365,77 грн., у зв`язку з чим рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року виконане, а виконавче провадження необхідно закінчити.

Однак, державний виконавець зазначає, що станом на дату звернення до суду з даною заявою рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року у справі №761/39059/21 не виконано, а тому звернувся до суду з даною заявою.

20.02.2024 року до суду надійшли пояснення від ОСОБА_1 , в яких остання зазначає, що на теперішній час боржник безпідставно ухиляється від виконання рішення суду та без прийняття рішення щодо зміни способу виконання рішення суду, виконання останнього неможливо.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву про зміну способу виконання рішення та просила задовольнити її.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Оскільки неявка належно повідомлених сторін не є перешкодою для подальшого слухання заяви, суд продовжив слухання справи у відсутність учасників, що не з`явились.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа - Одинадцята Київська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно (недоотриману пенсію) в порядку спадкування, стягнення недоотриманої пенсії набутої в порядку спадкування задоволено, а саме: визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на недоотриману пенсію після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 в сумі 337 365 гривень 77 копійок та зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та не виплачена померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в сумі 337 365 гривень 77 копійок.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.05.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2022 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подавала.

Рішення суду набрало законної сили та на його примусове виконання стягувачу видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження НОМЕР_1.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Даючи оцінку доводам заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про зміну способу виконання рішення, в якій остання просила змінити спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було здійснено нарахування недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.11.2014 року по 31.12.2018 року в розмірі 337 365,77 грн., нараховані кошти обліковуються у Головному управлінні та підлягають виплаті на умовах Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року №1165.

Однак, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) у поданій заяві не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення у справі №761/39059/21.

Варто зазначити, що зобов`язання відповідача сплатити пенсію, яка була призначена, нарахована та не виплачена і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Так, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

У постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті». Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

При цьому, грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, яка була призначена, нарахована та не виплачена та належить стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни про зміну способу виконання рішення, оскільки запропонований останньою спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 761/39059/21.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконаня рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Коломієць Інни Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зміну способу виконання рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2024 року.

Суддя: Н.Г. Притула