Справа № 513/119/22
Провадження № 2/513/9/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_1 , Фабрикатор Н.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

позивача ОСОБА_4 ,

представника позивача адвоката Реу Р.В.,

відповідача ОСОБА_5 ,

представника відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації,

у с т а н о в и в:

03 лютого 2022 року представник позивача адвокат Реу Р.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому просить суд визнати висловлену депутатом Саратської селищної ради VIII скликання, ОСОБА_5 , суб`єктивну думку, з нецензурною лайкою та інші образливі слова, такими, що вжиті у формі образи, які принижує честь і гідність, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради, Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_4 . Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну не майнову шкоду у сумі 50 000 гривень. Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати та витрати на правничу правову допомогу по справі.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач працює на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується рішенням Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області за №10-VIII від 01 грудня 2020 року. 24 вересня 2021 року приблизно о 09:00 годині, позивач, знаходився на робочому місці, в будинку адміністративної будівлі Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка розташована за адресою: вул. Крістіана Вернера, буд. 84, смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, коли він був запрошений по телефону до кабінету голови Саратської селищної ради. Прибувши до кабінету голови Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, позивач отримав розпорядження від голови селищної ради, ОСОБА_7 , про прийняття для розмови депутата Саратської селищної ради VIII скликання, ОСОБА_5 , який вже знаходився в приймальні голови селищної ради, у зв`язку з її зайнятістю, а саме дачі інтерв`ю репортерам. Позивачем, був запрошений відповідач, який є публічною особою, до іншого кабінету для подальшої розмови, але відповідач знаходячись біля дверей приймальні, вчиняв протиправні дії, а саме: незважаючи на попередження секретаря Саратської селищної ради Проданова Володимира Протасовича та позивача про те, що двері приймальні голови Саратської селищної ради закриті, почав вибивати їх руками. Позивач, попрохав відповідача зупинити свої дії, так як він заважає голові селищної ради проводити зустріч з репортерами, які знаходились в той час в кабінеті голови селищної ради. Однак, відповідач, став висловлювати недовіру до слів позивача, та став стверджувати в голос, що він його обманює, та що він вважає, що за закритими дверями кабінету голови селищної ради, проходить комісія з питань земельних відносин, після чого став знов стукати руками у двері кабінету голови селищної ради. З метою припинення дії відповідача, так це відбувалось у робочий час, позивач запропонував відповідачу пройти до його кабінету, де вони зможуть у спокійній обстановці обговорити всі питання, які виниклі у відповідача. Однак, відповідач не зреагував на пропозицію позивача та став продовжувати стукати у двері далі. Весь цей час біля відповідача знаходився ОСОБА_8 . Приблизно через 5 хвилин, відповідач зупинив свої дії та раптово направився у бік сходів, які ведуть на інший поверх адміністративної будівлі. Позивач вирішивши, що відповідач хоче піти та вирішив піти на своє робоче місце, яке розташовано на 3-му поверсі адміністративної будівлі. Він йшов у слід за відповідачем, який став в голос ображати його нецензурною лайкою та іншими образливими словами, чим принижував честь, гідність та ділову репутацію позивача. Не встигнувши дійти до сходів, відповідач раптово повернувся та змінив свої напрямок руху у бік приймальні голови селищної ради. Позивач, побачивши, що відповідач направився знов до кабінету голови селищної ради, пішов за ним. В цей час відповідач побачивши, що позивач його переслідує, знов став в голос ображати його нецензурною лайкою та інші образливі слова, чим принижував честь, гідність та ділову репутацію позивача, після зупинився та повернувся до позивача після чого швидкими рухами направився до позивача. При наближені до позивача, який стояв на місці, відповідач зупинився біля обличчя позивача та раптово наніс удар головою в обличчя позивачу. Все це відбувалось у присутності колег по роботі, а саме: секретаря селищної ради Проданова В.П. та старшого інспектора організаційного відділу апарату селищної ради Ніколова А.І., а також інших працівників селищної ради які знаходились поруч. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач, 24 вересня 2021 року, звернувся до Саратської центральної лікарні, де йому була надана медична допомога. 24 вересня 2021 року позивач також звернувся із заявою до відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області, про умисне спричинення йому тілесних ушкоджень на робочому місці відповідачем. 24 вересня 2021 року слідчим відділенням відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 за ч.1 ст. 125 КК України. Крім випадку, котрий трапився 24 вересня 2021 року, були також зафіксовані інші випадки, коли відповідач безпричинно та образливо висловлювався, тим самим принижував честь та гідність в адресу інших працівників селищної ради. Крім зазначеного, внаслідок принижування честі та гідності позивача, йому була спричинена також моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, емоційному дискомфорті, пов`язаним з усім цим, порушенням звичного життєвого укладу його сім`ї, оскільки позивач змушений відстоювати власні інтереси, звертатися за правовою допомогою, витрачати свій особистий час на проведення правових заходів. Були порушенні актуальні життєві плани, погіршення можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Обставини того дня, є вкрай психотравмуючими для позивача та до теперішнього часу викликають сильні хвилювання та переживання. Позивач досі відчуває почуття приниження гідності, образи, досади, обурення цинічною, неадекватною поведінкою відповідача. Щоденні спогади та думки постійно повертають позивача у ті події, чим викликають сильні душевні страждання та емоційну напругу. Він постійно відчуває тривогу та страх через те, що це знову може повторитися. Негативні переживання та тілесні реакції при спогадах, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність, дратливість почали постійно проявлятись у позивача. Наслідки події, що сталася, дотепер забирають багато часу, енергії, сил для їх подолання і обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на лікування, відновлення нормального психічного стану і вибудовування плану майбутнього життя позивача.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року відкрите провадження у цивільній справі та справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження.

03 травня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Кочурова Андрія Олександровича, в якому він просив у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди відмовити повністю; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу, остаточний розмір яких буде визначено згідно процесуального порядку до судових дебатів, та подання відповідних підтверджуючих документів протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення суду. Відзив обґрунтував тим, що позивач описуючи події, які сталися 24 вересня 2021 року, вдався до перекручування реальних фактів та обставин, маніпуляціями словесними обертами, надання відвертої неправдивої інформації. До слова, відповідач будучи досвідченим управлінцем в сфері місцевого самоврядування, обґрунтовано критикує та оцінює діяльність Саратської селищної ради та її керівництва. Одночасно пропонуючи альтернативні виважені способи управління громадою та вирішення стратегічних і поточних питань.

У відповідь на таку критику чинна місцева влада вдалася до обмеження відповідача в участі в місцевому самоврядуванні як депутата, віднесла останнього до списку «небажаних» осіб. Наприклад, відповідач за період від прийняття присяги депутата Саратської селищної ради (грудень 2020 року) до теперішнього часу не може потрапити на засідання головного органу виконавчої влади - виконавчого комітету, з причини несповіщення в публічній сфері про дату та час засідання такого виконавчого комітету. Такий же принцип застосовується щодо ОСОБА_5 і по проведенню інших засідань комісій ради, та інших нарад. Виходячи з вищезазначеного, відповідач припускає, що позивачу ОСОБА_4 було поставлене особисто головою негласне завдання про контроль ОСОБА_5 , та у випадку необхідності не дати можливість останньому потрапити в кабінет голови Саратської селищної ради ОСОБА_7 саме в день 24 вересня 2021 року.

Відтак, 24 вересня 2021 року приблизно о 9:00 год відповідач, як депутат Саратської селищної ради з метою виконання покладених на нього депутатських обов`язків прибув до адміністративної будівлі вищевказаної ради, для захисту прав громадянки ОСОБА_9 та вирішення її проблеми з сусідом, яка з відповідною письмовою заявою звернулась до нього.

Прибувши до Саратської селищної ради відповідач зайшов до кабінету секретаря ради Проданова В.П., де на нього чекала громадянка ОСОБА_9 , після чого вони почали обговорювати проблемне питання заявниці. В цей час до кабінету секретаря Проданова В.П. зайшла селищний голова ОСОБА_7 , і попросила звільнити кабінет секретаря, оскільки в неї буде відбуватись нарада у двох кабінетах секретаря та голови. У зв`язку з чим, секретар ОСОБА_8 разом з позивачем та громадянкою ОСОБА_9 перейшли до іншого кабінету спорт-інструктора, де продовжили розмову. В процесі розмови до кабінету спорт-інструктора зайшов позивач ОСОБА_4 , який просто слухав розмову. Однак позивача ОСОБА_4 ніхто з присутніх осіб не запрошував. Також позивач ОСОБА_4 не є учасником розгляду питання ОСОБА_9 . Вказана розмова тривала приблизно до 10 хвилин, після якої громадянка ОСОБА_9 вийшла до коридору.

Далі, відповідач ОСОБА_5 разом з секретарем селищної ради ОСОБА_8 вийшли також до коридору, при цьому позивач ОСОБА_4 постійно слідував за відповідачем поруч, з невідомих відповідачу причин, що може слугувати підтвердженням думки про те, що ОСОБА_4 таки мав відповідне завдання контролювати дії ОСОБА_5 .

Вийшовши до коридору, відповідач як депутат Саратської селищної ради, достовірно знаючи, зі слів голови ОСОБА_7 , що у кабінеті та секретаря буде відбуватися нарада з невідомих питань або засідання депутатських комісій, вирішив прийняти безпосередню участь у такій нараді. Відповідач підійшов до дверей приймальні голови та секретаря селищної ради, які були з невідомих причин, зачинені в робочий час.

Далі, знаючи про те, що в кабінеті має відбуватись нарада, відповідач почав стукати зігнутими пальцями руки в двері, аби його почули та впустили на нараду або роботу депутатської комісії. Однак, секретар виконкому селищної ради позивач ОСОБА_4 схопив відповідача за зап`ястя правої руки, та сказав, що непотрібно стукати в двері.

В свою чергу, відповідач спитав у позивача ОСОБА_4 , чому двері зачинені, на що останній відповів, що відповідача ОСОБА_5 не бажають бачити на нараді. При вказаній розмові були присутні секретар селищної ради ОСОБА_8 та громадянка ОСОБА_9 , які могли чути зазначену розмову між позивачем та відповідачем. Обмежувати доступ депутата місцевої ради до роботи будь-якого органу ради заборонено чинним законодавством про місцеве самоврядування в Україні.

Далі, відповідач попрямував до сходів, щоб зателефонувати, однак, за ним знову слідував позивач ОСОБА_4 . Більше нікого з працівників ради або інших людей поряд не перебувало. Після телефонної розмови відповідач знову пішов до дверей приймальні, щоб потрапити на нараду, при цьому позивач ОСОБА_4 продовжував переслідувати відповідача ОСОБА_5 йдучи позаду на відстані приблизно 2-3 метрів.

Проходячи біля вестибюлю 2 поверху, ОСОБА_4 почав ображати відповідача як депутата, промовивши: «старий …, до яких пір ти будеш заважати працювати». Не доходячи до дверей приймальні, відповідач повернувся і наблизився впритул до ОСОБА_4 , та зробив йому зауваження, аби мав повагу до віку відповідача. В цей час позивач ОСОБА_4 зробивши крок назад, завдав відповідачу ОСОБА_5 удар головою по обличчю в область лоба над переносицею, і спричинив тілесні ушкодження у вигляді вибитого переднього лівого центрального зуба відповідача, під час виконання обов`язків депутата селищної ради.

Відповідач в цей же день 24 вересня 2021 року звернуся до органу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 350 Кримінального кодексу України.

Відповідач також одразу звернувся до лікарської установи, фахівці якої встановили тілесні ушкодження.

Однак органом досудового розслідування було відкрите кримінальне провадження № 0000075 від 24 вересня 2021 року за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись з рішенням органу досудового розслідування щодо правової кваліфікації скоєного правопорушення відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_4 саме за ознаками ч. 2 ст. 350 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року у справі № 495/8334/21 скаргу відповідача задоволено, зобов`язано уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 02 жовтня 2021 року (копія ухвали додається), а також згідно витягу з ЄРДР від 21 жовтня 2021 року відкрите кримінальне провадження № 0001261 за ч. 2 ст. 350 КК України (копія додається).

Щодо посилань позивача на те, що відповідач ОСОБА_5 під час виходу на сходи став в голос ображати ОСОБА_4 нецензурною лайкою та образливими словами, чим принижував честь, гідність, та ділову репутацію позивача, то вони не відповідають дійсності.

Відповідач взагалі не вживає в своєму лексиконі слово, зазначене у позові, оскільки є фаховим медиком за освітою, та знає, що це медичний діагноз людини з легкою розумовою відсталістю.

Тим більше, відповідач не вживає взагалі це слово в поєднанні зі словами «неуч, лодарь» і не адресував такі слова позивачу ОСОБА_4 .

Єдину оцінку, яку надав відповідач позивачеві, здійснено в період ще до його призначення на посаду секретар виконкому селищної ради, під час представлення кандидата на цю посаду в грудні 2020 року на засіданні селищної ради. Тоді відповідач дійсно охарактеризував позивача «полубездельником», знаючи про його поверхневе відношення до роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, які він займав.

Позивач, зазначаючи про обставини нібито його образи відповідачем, підтверджує, що поряд з ними нікого не було, позивач йшов слідом за відповідачем, а про присутніх інших осіб позивач зазначає лише в частині завдання удару в обличчя позивачу, яке відбулось, на його думку.

Надані докази позивача про наявність 17 осіб свідків нібито присутніх під час його образи відповідачем не дозволяють встановити істину, є протиречними, і підлягають оцінці судом на предмет належності й допустимості.

Так, в колективному листі від 24 вересня 2021 року за підписом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 зазначено, що всі ці особи є свідками, зокрема того, що відповідач ОСОБА_5 образливо висловлювався на адресу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , чим принижував їх честь та гідність.

Однак, як стало відомо, з наданих пояснень в межах кримінального провадження № 0001261 за ознаками ч. 2 ст. 350 КК України, відомості про який внесено на підставі ухвали суду, гр. ОСОБА_21 під час конфліктної ситуації, яка відбулась 24 вересня 2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не був присутній, і перебував в кабінеті голови селищної ради на нараді з робочих питань.

Також, свідок ОСОБА_8 в своїх поясненнях від 24 вересня 2021 року, наданих в межах цього ж кримінального провадження, зазначає, що йому зі слів ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_5 став виражатися в адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою. Тобто такі відомості цей свідок не чув і не бачив особисто, а дізнався лише зі слів самого ОСОБА_4 .

Крім того, свідок ОСОБА_17 , зазначає в своїх поясненнях від 25 вересня 2021 року, що бачила ОСОБА_5 , який дуже голосно стукав в двері голови ради, а свідок ОСОБА_18 в поясненнях від 24 вересня 2021 року зазначила, що ОСОБА_5 почав стукати по дверях.

Свідок ОСОБА_25 в поясненнях від 24 вересня 2021 року повідомила, що перебуваючи в службовому кабінеті, почула сильний стукіт з коридору та подумала, що можливо встановлюють меблі. Однак до службового кабінету повернулась ОСОБА_23 , яка розповіла, що ОСОБА_5 стукає в двері, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 його заспокоюють. Більше нічого не може додати, з кабінету не виходила.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що виходив зі свого кабінету, надавши його ОСОБА_8 для роботи зі зверненням громадянки ОСОБА_9 , а повернувшись побачив пустий кабінет, чув крики.

Інші свідки, про яких зазначено в позові, також лише чули 24 вересня 2021 року певні звуки в коридорі, під час перебування в своїх службових кабінетах, хтось впізнав лише за голосом відповідача, але детально нічого не бачив і не чув.

Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні 29 травня 2023 року пояснив, що 24 вересня 2021 року він знаходився на своєму робочому місці. Йому зателефонувала голова селищної ради ОСОБА_7 і запросила до себе в кабінет. Коли він прийшов, у зв`язку з тим, що в неї була запланована робоча зустріч, вона попросила його з`ясувати що хотів громадянин ОСОБА_5 , який намагався потрапити до неї на прийом. Після того, як він вийшов з її кабінету, він пішов у кабінет напроти, де знаходився ОСОБА_5 , секретар селищної ради Проданов В.П., працівник селищної ради ОСОБА_22 , а приймальню голови селищної ради закрили для роботи з журналістами. Відразу після чого, ОСОБА_5 підійшов до дверей приймальні і почав стукати. Він разом з секретарем селищної ради ОСОБА_8 просили його цього не робити, але не зважаючи на їх прохання, ОСОБА_5 почав вибивати двері приймальні. Вони неодноразово просили його припинити це робити, але він не закінчував, при цьому ображав їх своїми словами, зокрема його. Після того, як він закінчив це робити, він запропонував йому пройти до нього в кабінет, для того щоб з`ясувати що йому потрібно. Вони йшли по коридору разом, поки вони йшли, ОСОБА_5 ображав його такими словами як: «неуч, лодарь», і ще було дуже багато неприємних слів. Дійшовши до сходового прольоту ОСОБА_5 розвернувся і пішов знову до приймальні селищної голови. Він пішов за ним. Поки вони йшли, образи зі сторони ОСОБА_5 в його бік продовжувалися. Підійшовши до приймальні, ОСОБА_5 зупинився, підійшов до нього і вдарив його головою. Після чого він почав галасувати, нібито він його вдарив. ОСОБА_5 відразу покинув приміщення селищної ради, а він пішов до себе до кабінету, згодом звернувся до лікарні та до поліції. Почував він себе на той час дуже погано, як фізично, так і морально. Коли він заходив в кабінет голови селищної ради ОСОБА_7 , ОСОБА_5 там не було. Всі образливі слова, які на його адресу лунали від ОСОБА_5 він зазначив у позові, також він сказав таке висловлювання: «Тобі тільки віником махати». Свідками цих образ стали, окрім ОСОБА_8 та ОСОБА_22 , ще й ОСОБА_12 , ОСОБА_15 . Чи були вони свідками з початку цієї події і до кінця він не впевнений. ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 знаходяться в його підпорядкуванні, але жодним чином не залежать від нього в плані заохочення. Коли і як було написане колективне звернення він не пам`ятає. Доказами в позові є свідки. Всі образливі слова, які на його адресу лунали від ОСОБА_5 , підтвердження матеріальної шкоди, все зазначено ним у позові та документах доданих до нього. Образливі слова від ОСОБА_5 на його адресу звучали декілька разів, коли вони йшли від кабінету голови селищної ради до сходового прольоту. Він точно не пам`ятає о котрій годині 24 вересня 2021 року приїхали працівники поліції до нього, приблизно десь о 10:00 годині ранку, а до лікарні він звернувся о 14:00 годині. Чи складали працівники поліції якийсь адміністративний протокол у той день, і який саме, не пам`ятає. Моральна шкода полягає у постійних образах, глузуванні, депресії, він постійно знаходиться в стресовому стані на робочому місці, у зв`язку з цими подіями, в нього погіршилось самопочуття. Він є публічною людиною. Також зазначив про те, що він знаходився на стаціонарному лікуванні тиждень. Коли ОСОБА_5 наносив йому удар головою, він дивився на нього з верху в низ. В той день він не висловлювався ніякими бразливими словами та нецензурною лексикою на адресу ОСОБА_5 .

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Реу Р.В. у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, та просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні 27 квітня 2023 року пояснив, що 16 вересня 2021 року до нього із заявою звернулась мешканка смт Сарата, ОСОБА_9 , щоб він прийняв участь в робочій комісії Саратської селищної ради, з приводу конфліктної ситуації, яка виникла між нею та її сусідом, де вона проживає. По дорученню голови Саратської селищної ради Райчевої В.Д., цю комісію очолював ОСОБА_8 , який є секретарем Саратської селищної ради. 24 вересня 2021 року була запланована зустріч з ОСОБА_9 у кабінеті ОСОБА_8 24 вересня 2021 року приблизно о 09:00 годині він прибув туди, щоб прийняти участь як депутат Саратської селищної ради, який має право приймати участь у різних скликаних комісіях Саратської селищної ради. Коли він прийшов до Саратської селищної ради, зайшов до приймальні, двері у кабінет ОСОБА_4 були відкриті, він привітався і зайшов до кабінету ОСОБА_8 , пояснив що він має заяву від мешканки смт Сарата ОСОБА_9 , і попросив дозволу прийняти участь. В цей час вони вже спілкувались між собою з ОСОБА_9 , він стояв і продовжував слухати про що вони між собою говорять. Буквально через хвилину, в кабінет зайшла голова Саратської селищної ради Райчева В.Д. і звернулась до ОСОБА_8 з проханням звільнити кабінет, так як у неї буде нарада, в якій буде задіяний і його кабінет. В цей час ОСОБА_8 продовжив бесіду. Через хвилину ОСОБА_7 зайшла ще раз, і наголосила на тому, що вона ж попросила звільнити цей кабінет і пройти до іншого кабінету. ОСОБА_8 тут же перепросив і вони вийшли з його кабінету, і зайшли в кабінет до ОСОБА_27 , особи, яка є головним спеціалістом Саратської селищної ради. ОСОБА_28 вийшов, і до його кабінету пройшов він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де й продовжили розмову. В розмові ОСОБА_9 зробила зауваження, що необ`єктивно він як голова комісії розглядає це питання. ОСОБА_8 розлютився і висловився нецензурною лайкою, на що він зробив йому зауваження, щоб він у присутності жінки такого не говорив. Після двох-трьох хвилин відкрилися двері і зайшов ОСОБА_4 . Саме тоді, в перший раз, вони і зустрілись. Вони продовжили розмову ще приблизно п`ять хвилин, при цьому ОСОБА_4 стояв і нічого не казав, теж слухав. Після цього розмова між ними закінчилася і вони вийшли. ОСОБА_9 залишилася у коридорі. Зупинились на тому, що комісії потрібно ще раз зібратися і доопрацювати це питання. Він направився до дверей приймальні, метрів п`ять, сім від того кабінету де вони розмовляли, потягнувся до ручки, щоб відкрити двері, натомість двері виявилися зачиненими. За ним вийшов ОСОБА_4 . Так як ОСОБА_4 стояв біля нього, він його запитав, чому закрита приймальня, адже наразі дев`ята година ранку. На що ОСОБА_4 йому відповів, що там проходить нарада. Він відповів ОСОБА_4 , що саме тому він і хотів з`ясувати що за нарада, так як він є депутатом Саратської селищної ради і може прийняти в ній участь. Він постукав у двері правою рукою, постукав гучно. Він не вибивав двері ні ногою, ані плечем, просто гучно стукав. ОСОБА_4 взяв його своєю кистю руки за зап`ястя і сказав йому, щоб той зупинився стукати і не заважав працювати. Він ще раз його запитав, чому він як депутат Саратської селищної ради не може туди потрапити. Нащо ОСОБА_4 йому відповів: «Вас там не бажають бачити». На цьому був його акцент. Він знову почав стукати, ОСОБА_4 знову взяв його за зап`ястя. ОСОБА_4 в цей час хтось зателефонував і він почав розмовляти по телефону. Після чого він пішов на сходовий майданчик, зателефонував, однак йому не відповіли, він вернувся і пішов назад до приймальні. Весь цей час його супроводжував ОСОБА_4 . ОСОБА_4 йому сказав: «Якщо є якісь питання і їх треба вирішити, то будь ласка, пройдемо до мене в кабінет». Він повернувся і пішов назад до приймальні. ОСОБА_4 при цьому відстав від нього приблизно на три, п`ять метрів. Підходячи до приймальні, він почув як ОСОБА_4 сказав йому: «Скільки ще ти старий …. будеш нам заважати працювати?». Його це образило, він повернувся до ОСОБА_4 , підійшов до нього і сказав: «Я Вам у батьки годжусь, що Ви собі дозволяєте?». Він наблизився до ОСОБА_4 і вони стояли поруч, в цей час ОСОБА_4 робить крок назад і б`є своїм лобом його в лоб. Він відчув щось у роті, сплюнув, на руку йому випав зламаний центральний зуб. Він сказав ОСОБА_4 : «Ви що зробили? Ви мені вибили зуб». Він обійшов ОСОБА_4 , показав йому отак … і пішов на вихід. Коли ОСОБА_4 його вдарив і вибив йому зуб, то він гучно почав казати: «Він перший мене вдарив». Він пішов до виходу. Після чого звернувся до працівників поліції, які направили його на медичну експертизу, яку він пройшов. Матеріали цієї експертизи знаходяться наразі у слідчого. Відносно тих обставин, на які посилається ОСОБА_4 в позовній заяві, що він наніс йому моральну та матеріальну шкоду є абсолютною брехнею та не відповідає дійсності. Тому позов не визнає повністю і вважає його образливим.

Також відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні 29 травня 2023 року пояснив, що коли він йшов до вестибюлю, то ОСОБА_4 йшов за ним. Тоді він запитав його: «Ви що мене переслідуєте? Чому Ви за мною ходите як хвостик? У Вас же є справи над якими потрібно працювати, а якщо немає, то віник взяли і підмели». Як що ОСОБА_4 сприйняв ці слова на свою адресу як образливі, тоді хай так і буде. Слова, які зазначені ОСОБА_4 у позові начебто він говорив на його адресу, це не так, такі слова у той день він не говорив.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Кочуров А.О. суду пояснив, що позивач перекручує реальні факти і обставини. В позові немає належних і допустимих доказів у справі, що дійсно відповідач говорив образливі слова, які зазначені у позові, чи дійсно ці слова були розповсюджені в публічному просторі, тому що згідно з характеру даного позову, саме розповсюдження в публічному просторі може бути підставою для подання даного позову. Позивачем зазначено про нанесення йому моральної шкоди, він оцінює у суму п`ятдесят тисяч гривень, але доказів щодо підтвердження цього не надано. В позові має бути відмовлено, тому що не має обґрунтованих підстав для його задоволення. Тому просив суд у позові відмовити, стягнути судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, заслухавши свідків, суд дійшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони гуртуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі та дійшов до таких висновків.

Судове засідання 10 травня 2024 року проведено за відсутності відповідача ОСОБА_5 , який залишав залу судового засідання, після того як його дії були визнані зловживанням процесуальними правами заявлення відповідачем ОСОБА_5 завідомо безпідставного відводу судді Саратського районного суду Одеської області Рязановій Катерини Юріївни у цивільній справі № 513/119/22. Тому судовий розгляд проведено в присутності його представника адвоката Кочурова А.О.

Відповідно до частини третьої ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно із частиною першою ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Ураховуючи викладені конституційні положення, при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації слід забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань із одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу з іншого боку.

Відповідно до частини першої ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно із ст.ст.297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації.

Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з частиною третьою ст.277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Статтею 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Відповідно до частини другої ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Отже, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав, недоторканість ділової репутації.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Отже, відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) при тлумаченні положень ст.10 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини (далі Конвенція).

За таких обставин, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна.

Відповідно до частини другої ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як видно з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 19 листопада 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, позивач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 01 грудня 2020 року № 10-VIII Про затвердження керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету селищної ради, ОСОБА_4 призначений на посаду керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету селищної ради (а.с.11).

Розпорядженням Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 28 грудня 2020 року № 126-А Про затвердження посадової інструкції керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, затверджено посадову інструкцію керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.14).

Додатком № 1 до розпорядження Саратського селищного голови від 28 грудня 2020 року № 126 а є посадова інструкція керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.12-13).

Судом досліджена характеристика керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_4 (а.с.15).

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_4 на ім`я Саратського селищного голови Райчевої В.Д. від 27 вересня 2021 року, 24 вересня 2021 року приблизно о 09:00 годині в адмінбудівлі Саратської селищної ради, за адресою 68200, смт Сарата, вул. Крістіана Вернера, 84 на другому поверсі в коридорі біля дверей приймальні Саратського селищного голови гр. ОСОБА_5 , який є депутатом Саратської селищної ради VIII скликання, вчиняв наступні протиправні дії: вибивав закриті двері приймальні Саратського селищного голови, при цьому до вчинення зазначених протиправних дій був попереджений мною керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету ОСОБА_4 про те, що двері зазначеної приймальні закриті на замок; не реагував на неодноразові мої зауваження припинити вибивати двері приймальні Саратського селищного голови і порушувати громадський порядок; як наслідок на мої вищезазначені зауваження, безпричинно образливо висловлювався на мою адресу, чим принижував мою честь та гідність; під час словесної перепалки вдарив своєю головою мене в голову. На підставі вищевикладеного, прошу вжити заходи правового реагування відносно гр. ОСОБА_5 (а.с.16).

Як вбачається з колективного звернення до Голови постійної комісії з депутатської діяльності, місцевого самоврядування, законності та захисту прав людини ОСОБА_29 від 24 вересня 2021 року повідомляється про те, що 24 вересня 2021 року приблизно о 09:00 годині в адмінбудівлі Саратської селищної ради, за адресою: 68200, смт Сарата, вул. Крістіана Вернера, 84 на другому поверсі в коридорі біля дверей приймальні Саратського селищного голови гр. ОСОБА_5 , який є депутатом Саратської селищної ради VIII скликання, вчиняв наступні протиправні дії: вибивав закриті двері приймальні Саратського селищного голови, при цьому до вчинення зазначених протиправних дій був попереджений секретарем селищної ради ОСОБА_8 та керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету ОСОБА_4 про те, що двері зазначеної приймальні закриті на замок; не реагував на неодноразові зауваження ОСОБА_8 та ОСОБА_4 припинити вибивати двері приймальні Саратського селищного голови і порушувати громадський порядок; образливо висловлювався на адресу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , чим принижував їх честь та гідність; під час словесної перепалки вдарив своєю головою в голову ОСОБА_4 . Про факти вчинення протиправних дій ОСОБА_5 було заявлено ОСОБА_4 до Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції. Свідками вищезазначених протиправних дій ОСОБА_5 стали наступні працівники селищної ради: ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 . На підставі вищевикладеного, просили вжити заходи правового реагування відносно гр. ОСОБА_5 , відповідні підписи перелічених вище осіб (а.с.17).

Відповідно до повідомлення від 27 вересня 2021 року ОСОБА_22 на ім`я Саратської селищної голови Райчевої В.Д., в якому повідомляється про те, що 27 вересня 2021 року приблизно о 08:50 годині в адмінбудівлі Саратської селищної ради, за адресою; 68200, смт Сарата, вул. Крістіана Вернера, 84 на другому поверсі в приймальні Саратського селищного голови гр. ОСОБА_5 , який є депутатом Саратської селищної ради VIII скликання, вчиняв наступні правомірні дії; образливо та безпричинно висловлювався на його адресу, чим принижував його честь та гідність. Просив вжити заходів правового реагування відносно гр. ОСОБА_5 (а.с.18).

Медична довідка видана 24 вересня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 , діагноз хірурга: забита рана лобної області (а.с.19).

Відповідно до виписки № 3091 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) терапевтичного відділення, ОСОБА_4 , перебував на стаціонарному лікуванні у КП Саратський ЦПМСД з 24 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року (а.с.20).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000076 від 24 вересня 2021 року, за заявою ОСОБА_4 були внесені відомості до ЄРДР з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень за ч.1 ст. 125 КК України (а.с.21).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001261 від 21 жовтня 2021 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч.2 ст. 350 КК України (а.с.68).

24 вересня 2021 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про те, що 24 вересня 2021 року приблизно о 09:00 годині, невстановлена особа, знаходячись в приміщенні Саратської селищної ради, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , раптово умисно, спричинила йому тілесні ушкодження, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 24 вересня 2021 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України (а.с.69).

Відповідно до повідомлення т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції К. Гасімової на ім`я ОСОБА_5 , повідомляється про те, що його заява № 2653 від 24 вересня 2021 року прийнята, за результатами її розгляду до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000075 (а.с.70).

02 жовтня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого відділення № 1 СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області із заявою (в порядку ст. 214 КПК України), в якій вказав про те, що протиправні дії секретаря виконкому Саратської селищної ради Тодорова М.І. 24 жовтня 2021 року фактично призвели до того, що він як депутат не зміг виконати покладені на нього обов`язки депутата. В діях секретаря виконкому Саратської селищної ради Тодорова М.І. вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України, тобто умисне нанесення побоїв або заподіяння легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження службовій особі або громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з їхньою службовою чи громадською діяльністю (а.с.71-74).

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О. скаргу адвоката Чернишова Євгена Семеновича, який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, яка виразилася у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено та зобов`язано уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 02 жовтня 2021 року (а.с.78).

В матеріалах справи містяться копії письмових пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 від 24 вересня 2021 року, які були відібрані працівниками відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з приводу події, яка мала місце 24 вересня 2021 року в будівлі Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.80-105).

ОСОБА_9 зверталася до депутата селищної ради ОСОБА_5 з проханням допомогти їй розібратися у конфлікті із сусідом ОСОБА_30 , який мешкає по АДРЕСА_2 , що підтверджується її письмовою заявою від 16 вересня 2021 року (а.с.112).

Відповідно до листа селищного голови № 2353-02-14, ОСОБА_31 в якому вона інформує т.в.о. начальника сектора дізнання відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції К.Гасімову про те, що в приміщенні селищної ради ведеться відеоспостереження в приймальні та кабінеті селищного голови та передає CD-R диски, на яких маються речові докази по кримінальним провадженням № 0000075 та № 0000076 (а.с.132).

Постановою т.в.о. начальника сектора дізнання відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції К.Гасімової від 07 жовтня 2021 року CD-R диск об`ємом пам`яті 700 мб марки «Axent» сріблястого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000075 (а.с.133).

В матеріалах справи маються копії протоколів допиту свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , які були відібрані працівниками відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (24 вересня 2021 року - 25 вересня 2021 року) в рамках кримінального провадження № 0000075 від 24 вересня 2021 року (а.с.135-146).

Відповідно до висновку експерта № 102 від 21жовтня 2021 року, при огляді, і згідно даним медичної документації, у підекспертного ОСОБА_5 , маються наступні тілесні ушкодження: синець в ділянці перенісся; два садна на спинці носа; відсутня частина першого зубу на верхній щелепі справа. Наявні тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого предмета, можливо при механізмі, вказаному постраждалим, тобто головою. Дані тілесні ушкодження, як поодинці та і в сукупності не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, і за цим критеріям, згідно п.2.3.5 «Правил судового медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень: садна вкрите червоно-коричневою кіркою вище рівня шкіри з щільно притиснутими краями, синець синього кольору з більш світлими розпливчастими межами, можна припустити, що не виключається їх виникнення у вказаний в постанові строк, тобто 24 вересня 2021 року (а.с.149-150).

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні 27 квітня 2023 року показав, що в той день, приблизно 23-24 вересня 2021 року, він прийшов до голови Саратської селищної ради на прийом з особистих питань. Піднімаючись на другий поверх він почув галас. Піднявшись вище, він побачив як ОСОБА_5 стукав у двері, а ОСОБА_4 ловив його руку і просив його цього не роботи, не стукати та не заважати працювати. Продовжувалось це приблизно декілька хвилин. Тоді ОСОБА_5 пішов у сторону сходового майданчику, ОСОБА_4 пішов за ним. Він пройшовся коридором, підійшов до приймальні голови Саратської селищної ради, посмикав за ручку дверей, двері виявилися зачиненими. Потім він пішов до туалету. Вийшовши з туалету, він побачив, що в коридорі були тільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які між собою розмовляли. ОСОБА_5 стояв спиною до кабінету голови Саратської селищної ради, а ОСОБА_4 стояв спиною до нього. ОСОБА_4 висловлювався на адресу ОСОБА_5 такими словами, типу: «Скільки ти можеш сюди ходити, мішати нам працювати, старий …», точно вже не пам`ятає. Після цих слів ОСОБА_5 підійшов до нього і сказав йому, щоб той мав повагу до його віку. Тоді ОСОБА_4 зробив крок назад і вдарив головою ОСОБА_5 у обличчя. Після чого, ОСОБА_5 плюнув собі щось на руку і сказав: «Ти мені зуб вибив». Він пішов собі, тобто залишив приміщення до того, як його залишив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Тоді десь через тиждень - півтора він у фейсбуці чи телеграмі прочитав, що ОСОБА_4 говорить про те, що це ОСОБА_5 його вдарив і ображав його нецензурною лексикою. Через деякий час він випадково зустрівся біля магазину з ОСОБА_5 , і розповів йому, що він бачив все це дійство, що між ними відбулося і може йому допомогти в разі потреби. Потім він поїхав на роботу, та працював. Згодом подзвонив йому ОСОБА_5 і повідомив йому про те, що ОСОБА_4 подав позов до суду. Він не чув образливих слів, як з боку ОСОБА_5 в бік ОСОБА_4 , ані з боку ОСОБА_4 в бік ОСОБА_5 , якщо не враховувати ту фразу, що сказав ОСОБА_4 : «старий ….». Саме ця фраза і образила мабуть ОСОБА_5 . Ще коли ОСОБА_5 був головою Саратської селищної ради, він звертався до нього за консультацією, як мешканець смт Сарата, та не було жодного прийнятого рішення ОСОБА_5 на його користь, чи користь його родини. ОСОБА_5 це компетентна людина, жодного разу він не чув від нього образливих слів в чийсь бік. Коли він піднімався по сходах на другий поверх, то піднявшись, окрім ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , там ще був і ОСОБА_8 , ще були якісь люди, жінки, але скільки їх було і хто вони, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_32 у судовому засіданні від 29 травня 2023 року показав, що в той день він прийшов до голови Саратської селищної ради ОСОБА_7 на прийом з приводу оформлення земельної ділянки. Було приблизно 09.00-10.00 годин ранку. До голови він не потрапив, оскільки двері були зачинені. Піднявшись на другий поверх він побачив ОСОБА_5 , який стукав у двері, а ОСОБА_4 ловив його за руку і просив не стукати у двері, не заважати людям працювати. В цей час, в коридорі знаходились якісь жінки та ОСОБА_8 .. ОСОБА_33 він не знав і не запам`ятав. Тривало це все приблизно декілька хвилин. Тоді ОСОБА_5 взяв слухавку, розвернувся і пішов по коридору до сходів. ОСОБА_4 пішов за ним. ОСОБА_5 йшов попереду, а ОСОБА_4 йшов за ним позаду. При цьому ніхто нічого один одному не говорили. Після чого він підійшов до дверей, посмикав ручку, двері були зачинені. Він пішов до приміщення туалету, яке знаходилось на цьому ж поверсі. Приблизно через дві, три хвилини він вийшов і побачив з правої сторони ближче до нього стояв ОСОБА_4 , він стояв спиною до нього, а ОСОБА_5 в цей час стояв ближче до дверей голови селищної ради. ОСОБА_4 був від нього приблизно на відстані п`яти, шести метрів, а ОСОБА_5 приблизно на відстані два, три метри. В цей час ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5 : «Скільки ти старий … будеш сюди ходити, і заважати нам працювати?». Він так зрозумів, що ці слова дуже сильно образили ОСОБА_5 , і він різко підійшов впритул до ОСОБА_4 і відповів йому: «Май повагу до мене, я тобі в батьки годжусь». Далі, ОСОБА_4 зробив крок назад і вдарив головою в обличчя ОСОБА_5 . Куди саме вдарив і в яку частину обличчя, пояснити не може, але чітко запам`ятав, що саме головою ОСОБА_4 ударив ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 щось сплюнув у руку і сказав: «Ти мені зуб вибив». ОСОБА_4 відразу почав кричати: «Він перший вдарив». Під час всієї цієї ситуації яка відбувалась, вони знаходилися у двох, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .. Після чого він розвернувся, вийшов у коридор і пішов додому. Його питання з яким він приходив у той день до голови Саратської селищної ради ОСОБА_7 і досі не вирішене. Ніяких образливих слів зі сторони позивача у сторону відповідача і навпаки він чув. В коридорі з лівої сторони були відкриті одні двері. Він запам`ятав чітко одяг в якому був одягнутий у той день ОСОБА_4 , тому що, одяг не звичайний, на ньому була темна кофта і сорочка.

ОСОБА_9 в судовому засіданні від 29 травня 2023 року показала, що в неї з сусідами вдома виник конфлікт. Вона з цього приводу звернулася до місцевої влади, на що їй порадили звернутися письмово. Вона так і зробила. У перший раз коли вона прийшла до селищної ради, то розмовляла з ОСОБА_8 і він пообіцяв їй з усім розібратися. ОСОБА_8 навіть приходив до неї до дому, але результат був таким, на який вона зовсім не розраховувала. Тоді вона звернулася до депутата Саратської селищної ради ОСОБА_5 , так як вона його знала і попросила їй допомогти у цьому питанні. Він погодився, але при цьому сказав написати письмову заяву в якій вона просить його посприяти у вирішенні даного питання. Їй був призначений день та час, куди вона мала прийти з ранку на прийом до ОСОБА_8 .. В той день, приблизно о 09:00 годині ранку вона прийшла до Саратської селищної ради в кабінет до ОСОБА_8 , він вже був на місці. ОСОБА_8 сказав їй надати йому всі необхідні документи, оригінали які вона принесла, щоб з них зробили копії, зайшла якась жінка, взяла документи на ксерокс. Приблизно хвилини через дві, зайшов ОСОБА_5 , якому вона перед цим телефонувала. Вона так зрозуміла, що приходу ОСОБА_5 не дуже були раді, ніхто не очікував що він прийде. Розмова між ними так і не склалася, оскільки зайшла голова селищної ради ОСОБА_7 і попросила звільнити кабінет. Тоді вони перейшли у сусідній невеликий кабінет і продовжили розмову. ОСОБА_8 вів себе зухвало, підвищував тон, і навіть дозволив собі нецензурну лексику, на що ОСОБА_5 почав робити йому зауваження і заспокоювати його. Вона також почала підвищувати тон на ОСОБА_8 , і висловлювати свою думку з приводу цього всього. Розмова вийшла короткою, і вони вирішили ще раз зібратися. Так як вона зрозуміла, в той день ОСОБА_8 кудись поспішав. Під час їхньої розмови, вона обернулася і побачила в дверному отворі ОСОБА_4 , який мовчки стояв і за всім спостерігав. Після закінчення їхньої розмови вони всі разом вийшли з кабінету в коридор. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наодинці не залишалися. Вона забрала оригінали своїх документів, які віддавала на ксерокс, вийшла із кабінету і пішла на роботу, так як вже запізнювалась. Вже йдучи по коридору до сходів, вона чула стук у двері, і голос ОСОБА_5 який просив відчинити двері. Що було далі їй не відомо. В цей день вона до Саратської селищної ради не поверталась. Стук у двері був гучним, оскільки там самі двері дуже масивні, вона цей стук не вперше чує, оскільки не раз була свідком того, що люди або преса намагалися потрапити до приймальні голови селищної ради, та не могли через зачинені двері. У двох кабінетах вони знаходились приблизно п`ятнадцять хвилин. За часів перебування ОСОБА_5 на посаді мера, голови райдержадміністрації вона до нього не зверталась, з приводу батьків відповісти не змогла. Особисто вона до нього звернулася вперше. ОСОБА_5 вона та інші люди знають як спокійну, урівноважену, інтелігентну людину, ніхто ніколи від нього не чув образливих слів чи нецензурної лайки. Коли вона вийшла з кабінету у коридор, то там були якісь люди, а хто саме, вона не пам`ятає, та і взагалі не звертала увагу, при цьому пройшло вже дуже багато часу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні від 25 вересня 2023 року показав, що 24 вересня 2021 року приблизно 09:00 годині він знаходився на робочому місці, двері в його кабінет були відкриті. Він побачив як пройшов ОСОБА_5 у сторону приймальні голови селищної ради, а за ним пройшла якась жінка, та пішла в напрямку вул. Соборна. Потім неподалік від свого кабінету він почув розмову між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та почув стук у двері, вибивання дверей. Він вийшов зі свого кабінету і побачив, що дійсно ОСОБА_5 стукає у двері, вибиває ногами, а ОСОБА_4 його відсторонює від дверей і пропонує йому вийти, оскільки двері зачинені. Потім ОСОБА_5 направився від нього в сторону Укртелекому і позаду нього йшов ОСОБА_4 . Під час того як ОСОБА_5 рухався по коридору в сторону Укртелекому, він почав говорити ОСОБА_4 , що той: «лодар, неуч, бездельнік, ….», і двері зачинилися з коридора і він повернувся у свій кабінет. Потім, приблизно через дві хвилини він почув десь у вістібюлі, як ОСОБА_5 повертається в коридор, ОСОБА_4 йому каже що там нікого не має. Потім він вийшов знову у коридор, де побачив як ОСОБА_5 не зупиняючись йде в сторону ОСОБА_4 , ударяється головою в ОСОБА_4 і потім ОСОБА_5 каже: «Що ти мене вдарив і вибив мені зуба». На що ОСОБА_4 відповів йому: «Я тебе не вдарив, це ти мене вдарив, це ти сам зуб вибив». В цей час ОСОБА_5 був до нього спиною, а ОСОБА_4 стояв до нього лицем. На цьому конфлікт завершився і вони уходять в сторону ОСОБА_34 і більше не повертались. У двері ОСОБА_5 стукав приблизно три-чотири хвилини. В коридорі під час другого разу коли він вийшов з кабінету, попереду нього із свого кабінету вийшла ОСОБА_15 , у вестибюлі був ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а поряд з ним стояв ОСОБА_14 , його співробітник, з яким він працює в одному кабінеті. Більше нікого не пам`ятає. Він чув як ОСОБА_5 казав щоб його пустили у кабінет, оскільки там проходить засідання постійної комісії, що він депутат і має право там бути. У той день ніякого засідання не було, і жодна комісія не збиралась. ОСОБА_5 неодноразово створював всілякі конфлікти. ОСОБА_4 він не підпорядковується і його вказівки не виконує. Коли він почув стук у двері, точний час вказати не може. Чув стук у двері, смикання ручки від дверей, чув вибивання дверей, але це необов`язково було ногами. Коли він вийшов зі свого кабінету, то побачив, як ОСОБА_5 смикав за ручку дверей і руками бив по дверях. Образливі слова зі сторони ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_4 чув особисто. Йому не відомо про те, чи були двері в приймальню закриті спочатку. Між тим як повз його кабінету пройшов ОСОБА_5 і до початку стуку у двері пройшло декілька хвилин. Коли він вийшов з кабінету у коридор перший раз, коло дверей приймальні стояв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 . Він бачив як ОСОБА_5 говорили, що двері зачинені і попросили піти. В той час коло дверей приймальні, він не чув ніяких образливих слів зі сторони ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 . Окрім нього в коридорі був ОСОБА_14 і ОСОБА_35 . Більше нікого не пам`ятає. Вдруге коли повернувся ОСОБА_5 , він чув як останній сказав ОСОБА_4 : «Візьміть віник і за мною підмітайте». Ці слова він чув сидячі у себе в кабінеті, адже двері були відкриті. Від його кабінету до вестибюля приблизно сім, вісім метрів. Де саме знаходився в цей час ОСОБА_5 він не може сказати, але те що він був у коридорі, це точно. ОСОБА_5 говорив гучно, так як був на емоціях. Після першого разу коли двері в вестибюль закрились, пройшло декілька хвилин і він почув голос ОСОБА_5 , який висловлювався на адресу ОСОБА_4 з приводу віника. ОСОБА_5 йшов на ОСОБА_4 , вдарився об нього головою. Колективне звернення він підписував. Спочатку готовився текст колективного звернення, а потім друкувався. Хто його друкував він не знає. Кабінет ОСОБА_8 знаходиться на третьому поверсі. Коли ОСОБА_5 висловлювався образливими словами на адресу ОСОБА_4 він знаходився біля свого кабінету. В свою чергу ОСОБА_4 не висловлювався на адресу ОСОБА_5 образливими словами та тон не підвищував.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні 25 вересня 2023 року показала, що о 09 годині 30 хвилин починається робочий день. Приблизно о 09:00 годині вона зайшла в приймальню, через декілька хвилин зайшла жінка, яка попросилася на прийом до ОСОБА_8 . Жінка зайшла до кабінету ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_8 запросив її до себе до кабінету, щоб вона допомогла зробити копії документів, з якими прийшла та жінка. Вона зайшла до кабінету ОСОБА_8 , взяла документи і почала копіювати їх. Потім зайшов ОСОБА_5 Майже відразу після цього в кабінет зайшла ОСОБА_7 і попросила щоб вони перейшли в інший кабінет, оскільки в неї зараз буде зустріч. Взявши документи, вона, та жінка, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 перейшли до кабінету ОСОБА_22 . Вона забрала документи і пішла до свого кабінету копіювати далі документи, а всі інші залишилися в кабінеті ОСОБА_22 . Потім вона віднесла документи і повернулась до себе в кабінет. Згодом побачила як жінка пройшла біля її кабінету в сторони ОСОБА_36 , і через якийсь час почула вибивання дверей в приймальню голови селищної ради. Було дуже гучно. ОСОБА_5 кричав щоб його негайно туди пустили, оскільки там проходить засідання земельної комісії, що він депутат і має право там знаходиться. Коли вона вийшла з кабінету, то побачила як ОСОБА_5 вибивав двері. З права від нього стояв ОСОБА_4 , а зліва ОСОБА_8 . ОСОБА_4 заспокоював ОСОБА_5 , щоб той перестав вибивати двері, що там немає ніякого засідання, відсторонював його від дверей. Після того, як стукання в двері зупинилось, першим пішов звідти ОСОБА_8 , йому хтось зателефонував. ОСОБА_5 пішов по коридору в сторону Укртелекома, і почав говорити на адресу ОСОБА_4 який йшов позаду нього образливі слова, а саме: «нєуч, …, бездельник». Вона пішла до себе в кабінет, сіла і почала працювати. Через невеликий проміжок часу знову почула в коридорі гучну розмову ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . ОСОБА_4 говорив ОСОБА_5 : «Там нікого не має, куди Ви йдете?». На що ОСОБА_5 відповів ОСОБА_4 : «Можеш взяти віник і підмести за мною». Почувши голоси, вона вийшла з кабінету в коридор, де побачила як ОСОБА_5 направлявся в сторону ОСОБА_37 , який стояв у холі. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 і своєю головою вдарив в голову ОСОБА_4 .. ОСОБА_4 стояв на місці, голова і руки були опущені. Потім ОСОБА_5 почав кричати що нібито ОСОБА_4 вибив йому зуб, на що ОСОБА_4 відповів, що ОСОБА_5 вдарив його першим, і нічого він йому не вибивав. Після чого ОСОБА_5 пішов по коридору в сторону Укртелекому. Коли вона перший раз почула стук у двері і вийшла з кабінету, там був ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 . У другий раз в коридорі вона бачила ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 . Ані перший раз, ані другий раз нікого зі сторонніх вона не бачила. Вона знаходиться у підпорядкуванні голови селищної ради. Образливі слова чула чітко, вона вийшла з кабінету, і ці слова пролунали вже після того, як зупинився стук у двері, і ОСОБА_5 йшов від дверей приймальні голови по коридору. Ці слова чули ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . Від вхідних дверей до приймальні голови приблизно сім метрів. Вибивання дверей було дуже гучним, ОСОБА_5 бив руками, щоб бив двері ногами не бачила. З якого приводу приходила жінка на прийом до ОСОБА_8 їй не відомо. Колективне звернення вона підписувала, текст складався всіма ними, а хто друкував їй не відомо.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні 02 жовтня 2023 року показав, що це було приблизно у вересні 2021 року, він знаходився у кабінеті голови Саратської селищної ради ОСОБА_7 по робочим питанням, була нарада. Він почув, що хтось намагається зайти до приймальні, стукали дуже гучно у двері, таке враження що ногами. Він почув голос ОСОБА_5 .. Там ще був ОСОБА_8 , він прийшов заспокоювати ОСОБА_5 . Все, потім все затихло, більше нічого не чув і не бачив. Під час проведення наради, двері в кабінеті голови були відкриті, а саме в приймальню до голови двері були зачинені. Він чув що кричали, але що саме було не зрозуміло. Під час наради була присутня голова селищної ради ОСОБА_7 , він та представники преси. Деталі конфлікту йому не відомі. Вже після всього, йому стало відомо від співробітників про те, що стався конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він не чув зі сторони ОСОБА_5 в бік ОСОБА_4 якісь образливі слова. Колективне звернення підписував. Підписав його тільки тому, що своїм підписом засвідчив те, що він став свідком перших двох пунктів. Хто саме складав це колективне звернення йому не відомо. Він не чув щоб хтось когось ображав і не чув образливих слів. ОСОБА_4 він не підпорядковується, в нього з ним робочі організаційні моменти. Підпорядковується тільки голові селищної ради ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні від 02 жовтня 2023 року показала, що 24 вересня 2021 року вони прийшли на роботу на 08:30 годину. Приблизно на початку десятої години почули шум і крики у коридорі. В їхньому кабінеті працювало троє людей. Десь через двадцять, тридцять хвилин почали до кабінету заходити люди і розповідати, що приходив ОСОБА_5 і стукав у двері, а ще пізніше прийшла колега з третього поверху і сказала що сталася бійка між цими чоловіками. Вона не перебуває у підпорядкування у ОСОБА_4 . Особисто вона чула крики, шум і стук у двері, образливих слів не чула. Двері їхнього кабінету були закриті, і лише коли все стихло, вони відкрили двері і побачили як в напрямку сходів йшов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ними була тиха, спокійна розмова. Потім двері до кабінету вони знову закрили. Особисто вона нічого не бачила, все чула зі слів людей. Колективне звернення підписувала в приймальні, підписала його тому, що стала свідком криків і шуму. Їх кабінет сорок четвертий і знаходиться зі сторони Укртелекому. Крики не переставали, було гучно, потім пару секунд тиші і знову крики.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні від 02 жовтня 2023 року показав, що він прибув до свого робочого місця о 08:30 годині. Через деякий час до нього звернувся секретар селищної ради ОСОБА_8 , з ним була незнайома для нього жінка, та ОСОБА_5 , він попросив його звільнити кабінет, щоб вони могли поспілкуватись. Він встав і покинув кабінет, пішов по своїм справам на третій поверх. Приблизно через двадцять хвилин він повернувся до кабінету, але не заходячи до нього, зазирнув туди і побачив, що розмова ще триває, і до цієї розмови вже долучився ОСОБА_4 . Розмова була тиха, ніяких криків не було. Він знову пішов по своїм справам. Через деякий час на сходах він почув стук і не зрозумілий звук, але він не придав цьому значення. Через деякий час він повернувся до свого кабінету, там вже нікого не було, ні в кабінеті, ні в коридорі. Згодом йому стало відомо від своїх колег, що ОСОБА_5 намагався пройти до приймальні голови Саратської селищної ради. Весь час поки він спускався до кабінету і піднімався, він нікого не бачив. Він підпорядковується лише голові Саратської селищної ради ОСОБА_7 . Свідком криків, образливих слів, висловлювань кого небудь на адресу когось, бійки, він не був. Також він не був присутнім під час того, як ОСОБА_5 намагався потрапити до голови селищної ради. Колективне звернення він підписував свідомо, але не читав його. Де саме він його підписував не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні від 12 жовтня 2023 року показала, що точний день та час вона не пам`ятає, вона сиділа у своєму кабінеті на другому поверсі працювала. Почула сильний шум у коридорі, стук у двері і почула чоловічі голоси, які вона впізнала, це був голос ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Двері до кабінету були зачинені. В коридор вона не виходила, нічого більше не бачила і не чула. В той день вона не чула щоб ОСОБА_5 висловлювався образливими словами на адресу ОСОБА_4 , чи навпаки. Колективне звернення було, а чи підписувала вона його, вже не пам`ятає, оскільки пройшло дуже багато часу. Вона не пам`ятає щоб з боку кого небудь на неї був примус з приводу цього колективного звернення. Її заробітна плата та премії не залежать від ОСОБА_4 . При конфлікті присутня не була.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні від 12 жовтня 2023 року показав, що точну дату він не пам`ятає, оскільки пройшло вже півтора роки, він прийшов на роботу о 08:30 годині, по коридору ходили різні люди, до нього зайшла жінка, яка на передодні в нього вже була з приводу питання зрізати дерево. Жінка прийшла з документами, він запропонував жінці пройти до кабінету свого і зробити копії, двері в кабінет були відкриті. Як раз в цей час зайшов ОСОБА_5 , він запитав його з якого він приводу, і зрозумів, що з приводу вирішення питання цієї жінки. Вони трішки поспілкувалися, і в коридор вийшла ОСОБА_7 , яка попросила їх пройти до іншого кабінету для розмови. Він запропонував жінці, ОСОБА_5 пройти до іншого кабінету їхнього співробітника ОСОБА_22 , який знаходився поруч. Вони зайшли до кабінету ОСОБА_22 ОСОБА_22 вийшов і вони продовжили розмову далі у трьох. Він попросив ОСОБА_15 зробити копії документів, вона забрала документи і вийшла. Через деякий час підійшов ОСОБА_4 , щось йому було потрібно, я вже не пам`ятаю, він стояв у дверях. Чи вів ОСОБА_4 з ними розмову, він не пам`ятає. Результату з вирішення питання цієї жінки вони не досягли і вирішили розійтись. Вони почали виходити. ОСОБА_5 вийшов попереду, ОСОБА_4 стояв біля дверей, в коридорі вже на його думку був ОСОБА_12 , який стояв біля свого кабінету і була ОСОБА_15 . Коли він вийшов з кабінету, то побачив як ОСОБА_5 стукає у двері, щоб відкрили приймальню голови. Двері в приймальню були зачинені, оскільки там проходила нарада і були присутні кореспонденти. ОСОБА_5 дуже сильно стукав руками, кулаками по дверях, смикав за ручку від дверей. Він разом з ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_5 і почали його заспокоювати, говорити щоб він цього не робив, а як що йому щось потрібно, то щоб прийшов пізніше. Це продовжувалось приблизно дві, три хвилини, можливо більше. ОСОБА_5 стукав у двері, потім відходив чуть далі від дверей, будучи в коридорі, повертався і знову продовжував. Було дуже важко його зупинити. Потім приблизно два, три метри вони відійшли від дверей приймальні, він наче трохи заспокоївся. Йому терміново потрібно було від`їхати на деякий час, його присутність була потрібна, оскільки по вул. Шевченка змінювали насос. Він коли уходив, озернувся, там залишався ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і здається ОСОБА_12 і ОСОБА_15 , більше там нікого не було. ОСОБА_38 він там не бачив взагалі. Через деякий час, зовсім недовго він повернувся, в коридорі вже ОСОБА_5 не було. Від співробітниць вже дізнався що між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 сталася сутичка, зіткнення одне з одним. Він особисто цього не бачив. Коли він уходив, то ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просто спокійно розмовляли. Коли саме пішла та жінка яка приходила на прийом, він не пам`ятає. Він не підпорядковується по роботі ОСОБА_4 . Особисто він нічого не бачив, і не чув. Сутички чи бійки він не бачив. Щоб ОСОБА_5 образливими словами висловлювався на адресу ОСОБА_4 він не чув.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні від 08 листопада 2023 року показала, що ОСОБА_5 приходив до Саратської селищної ради, а саме до кабінету голови Саратської селищної ради коли вона була відсутня. Хотів пройти, думаючи що вона на місці, вибивав двері, шумів. Йому робили зауваження ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , але він не реагував. В той час вона знаходилась у себе в кабінеті № 39, який розташований на початку коридору, двері були закриті. Вона чула шум, звуки, голоси, гуркіт, але не наважилась вийти. Потім вже від співробітниці головного спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_39 , їй стало відомо про те, що була така ситуація. Потім вже їй зателефонували з поліції і вже там, вона надавала пояснення з приводу заяви, яку вона підписала. Це був вечір п`ятниці, вона була з дітьми. Заяву вона підписувала в приймальні голови селищної ради, там були ще люди. Заява лежала на столі у секретаря селищної ради. Підписала вона цю заяву тільки тому, що знаючи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та співпоставив факти, які їй стали відомі від інших осіб, те, що вона чула, тому вирішила, що така ситуація могла бути, і тому ознайомившись із заявою, підписала її. Вона працює в службі у справах дітей Саратської селищної ради, служба є окремим юридичним відділом, в неї є свій начальник і ОСОБА_4 вона не підпорядковується. Тодоров кожного ранку заходе в ранці до кожного кабінету привітатися та запитати як справи, все. Конкретно вона не чула про що між собою спілкувались ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Будь яких образливих слів вона не чула. Під час конфлікту присутня не була, безпосередньо нічого не чула.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні від 06 лютого 2024 року пояснив, що він знаходився на своєму робочому місці в своєму кабінеті, який знаходиться на другому поверсі біля сходів. Двері до кабінету були зачинені. Він чув якийсь галас, але хто на кого кричав чи ображав, він не пам`ятає, адже пройшло вже три роки. На той час він не був підпорядкований ОСОБА_4 , він безпосередньо підпорядковувався ОСОБА_13 , яка займала посаду начальника житлово-комунального господарства. У листі почерк його, але які були обставини підписання цього листа він не пам`ятає. У відділенні поліції його допитували, якісь покази він надавав, але які саме з якого приводу не пам`ятає.

Також в судовому засіданні був досліджений відеозапис ch01_5000. Відеозаписи №№ch01_0300, ch01_0817 від 07 жовтня 2021 року не були досліджені судом, оскільки останні не відкривались та не відтворювались. Також, суд не зміг в повній мірі дослідити письмові пояснення на аркушах справи 92, 96, 105 через низьку якість виготовленої копії.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_4 про визнати висловлену депутатом Саратської селищної ради VIII скликання, ОСОБА_5 , суб`єктивну думку, з нецензурною лайкою та інші образливі слова, такими, що вжиті у формі образи, які принижує честь і гідність, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Тодорова Михайла Івановича, суд зазначає таке.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2021 року в будинку адміністративної будівлі Саратської селищної ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відбулась розмова між позивачем ОСОБА_4 , який працює на посаді керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, тобто є посадовою особою органу місцевого самоврядування, та відповідачем ОСОБА_5 в ході якої були висловленні образливі слова.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_4 вказує на те, що висловлювання відповідача, почули інші особи, і ці висловлювання є суб`єктивною думкою відповідача та носять образливий характер, чим принижена його честь, гідність та ділова репутація.

У ході судового розгляду свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України, підтвердили, що дійсно чули зазначені у позові висловлювання на адресу позивача. Покази даних свідків відповідачем та його представником належними та допустими доказами не спростовані. Всі інші досліджені судом докази свідчать про те, що дійсно 27 вересня 2021 року приблизно о 08:50 годині в адмінбудівлі Саратської селищної ради, за адресою; 68200, смт Сарата, вул. Крістіана Вернера, 84 на другому поверсі в приймальні Саратського селищного голови відбувся конфлікт між позивачем та відповідачем у справі, однак лише свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 показали, що чули образливі висловлювання, що є предметом дослідження за даним позовом. Крім того, свідок ОСОБА_32 також показав, що чув як позивач висловився на адресу пвідповідача: «Скільки ти старий … будеш сюди ходити, і заважати нам працювати?».

Надаючи оцінку висловлюванням відповідача, суд вважає, що поширена відповідачем інформація є оціночними судженнями та суб`єктивною думкою відповідача ОСОБА_5 , а не констатацією фактів, оскільки такі висловлювання відповідача неможливо перевірити на предмет їх відповідності дійсності та здійснити відповідну перевірку істинності фактів. Вислови відповідача являють собою розумовий акт, що має оціночний характер та пов`язаний із його психологічним станом, пов`язаним із подіями, які мали місце 24 вересня 2021 року, а оцінити правдивість суджень будь-яким шляхом неможливо, бо вони не містять фактичних даних та не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» («КАРПЮК ТА ІНШІ ПРОТИ УКРАЇНИ», № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

У рішенні від 21 лютого 2012 року в справі «Тушалп проти Туреччини» ЄСПЛ вказав, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли бути визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання навіть «вульгарних фраз» саме собою не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження».

Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях «Газета «Україна-центр» проти України», «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Публічна особа, державний службовець, повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодились на таку увагу.

Чинним законодавством не передбачено можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тому що вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а особи, які є публічними фігурами, мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 24 березня 2021 року в справі № 428/3780/20-ц, від 24 червня 2021 року в справі № 552/1030/20.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 757/22307/17-ц (провадження № 61-48302св18) зроблено висновок, що згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи, або посадової особи рівня суспільного значення та його діяльність представляє суспільний інтерес. Судами установлено, що позивач є публічною особою, який обіймає публічну посаду, а відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у діяльності держави, та його безпосередні дії становить суспільний інтерес.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Вирішуючи спір, суд враховує, що висловлювання відповідача 24 вересня 2021 року в приміщенні Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області є суб`єктивною думкою відповідача, а тому не є недостовірною інформацією, що підлягає судовому захисту згідно із визначеним ст. 277 ЦК України порядком, у зв`язку із чим в задоволенні позову в цій частині належіть відмовити.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 459/3416/21-ц.

Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну не майнову шкоду у сумі 50000 гривень, суд вказує на таке.

При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету

Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

В абзаці 6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі № 1-9/2003 (справа про поширення відомостей) від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, зазначено, що проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії" "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то вони повинні бути готовими до критичного реагування з боку суспільства.

У своїх доводах сторона відповідача посилається на ч. 2 ст.31 Закону України «Про інформацію», за якою суб`єкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді.

Разом з тим суд зазначає, як вже зазначалось вище, що висловлювання відповідача не є недостовірною інформацією, то не підлягає застосуванню частина 2 статті 31 Закону України «Про інформацію» щодо неможливості суб`єктам владних повноважень як позивачам у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав" (Постанова КЦС ВС від 01 березня 2023 року у справі № 496/1691/19).

Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (Ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження N 61-28299св18), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2022 року у справі №569/20510/19 (провадження N 61-13787св20).

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

У відповідності до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як слідує із роз`яснень, викладених у пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до Постанови ОП КЦС ВС від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Як встановлено судом, поширена суб`єктивна думка відповідача, у приміщенні адміністративної будівлі Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка розташована за адресою: вул. Крістіана Вернера, буд. 84 смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, була здійснена в образливій формі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що завдана моральна шкода виразилася в душевних стражданнях, емоційному дискомфорті, пов`язаним з усім цим, порушенням звичного життєвого укладу його сім`ї, оскільки позивач змушений відстоювати власні інтереси, звертатися за правовою допомогою, витрачати свій особистий час на проведення правових заходів. Були порушенні актуальні життєві плани, погіршення можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Обставини того дня, є вкрай психотравмуючими для позивача та до теперішнього часу викликають сильні хвилювання та переживання. Позивач досі відчуває почуття приниження гідності, образи, досади, обурення цинічною, неадекватною поведінкою відповідача.

Надаючи оцінку доводам позивача в частині відшкодування моральної шкоди та обраному способу захисту, то суд зазначає, що в ході судового розгляду з`ясовано, що позивач ОСОБА_4 відповів на образи відповідача, що підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 : «Скільки ти старий … будеш сюди ходити, і заважати нам працювати?», доказів протилежного стороною позивача суду надано не було. Крім того в позовній заяві та в інших доданих до позовної заяви документах відсутнє належне обґрунтування визначеного розміру моральної шкоди та наявність такої. Відомості внесенні до ЄРДР, у зв`язку із чим позивач ОСОБА_4 перебував у лікарні, не є предметом даного позову. Отже враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди належить відмовити.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доводити так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 201, 280, 297, 299 ЦК України, Законом України «Про інформацію», ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_4 в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників:

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача адвокат Реу Руслан Васильович, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю ОД № 003029, видане 21 червня 2017 року Радою адвокатів Одеської області, місцезнаходження: 68200, смт. Сарата, вул. Крістіана Вернера, 82 А, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідач ОСОБА_5 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_6 , свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №003365 від 18 липня 2007 року, рнокпп НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 10 травня 2024 року.

Суддя К. Ю. Рязанова