Справа №:755/4143/24
Провадження № 2-о/755/205/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 з 07.08.1997 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . До укладення шлюбу, 08.06.1997 з ОСОБА_2 провели вінчання. 28.10.1998 подружжя придбало квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно мешкали. Квартира була придбана на її ім`я. Вказала, що подружжя було пенсіонерами та отримували пенсію за віком у ГУ ПФУ в м. Києві. Заявниця отримувала та отримує невеликий розмір пенсії, що складає 2 520 грн. Натомість її чоловік ОСОБА_2 протягом життя мав гарну роботу, стабільно отримував заробітну плату, а після виходу на пенсію - мав велику пенсію. Фактично, остання перебувала на повному матеріальному утриманні у свого чоловіка, оскільки подружжя жило (відпочивало, сплачувало комунальні послуги, купувало їжу тощо) за його рахунок. У 2021 році ОСОБА_2 почав дуже сильно хворіти, проходив постійне лікування у лікарнях. Вона весь час була з ним, лікування сплачували за його кошти, адже її пенсії на це не вистачало. Оскільки в Україні не могли отримати відповідне лікування, було прийнято рішення звернутися до закордонних лікарень. Після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну 24.02.2022 заявниця з ОСОБА_2 виїхали спочатку до Молдови, а потім у Німеччину у м. Гамбург. Проживали за адресою АДРЕСА_2 , там залишились як біженці, а ОСОБА_2 був на стаціонарному лікуванні. На жаль, її чоловік не витримав і 24.09.2022 помер. Вказала, що життя ОСОБА_2 , його доходи, зокрема пенсія, була фактично постійним джерелом для їх існування, а відтак, після його смерті, остання залишилась без матеріальної підтримки. Її нинішній розмір пенсії не надає їй можливості жити звичайним життям. 25.10.2022 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак, листом ГУ ПФУ в м. Києві від 09.11.2022 № 2600-0207-8/146626 їй було повідомлено про відмову у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (рішення від 31.10.2022), оскільки, як встановив пенсійний фонд, заявниця та ОСОБА_2 проживали за різними адресами. 27.10.2023 остання знову звернулася із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, але рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 02.11.2023 їй знову було відмовлено внаслідок не підтвердження факту перебування на утриманні на день смерті годувальника. Вказала, що дійсно, згідно її паспорту, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . У свою чергу, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 . Водночас у цій квартирі він ніколи не проживав. Сама ж квартира була придбана ОСОБА_2 своєму синові - ОСОБА_4 . Проте подружжя ОСОБА_5 з 1998 року постійно проживало за адресою АДРЕСА_1 . Встановлення факту необхідне останній для реалізації права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у іншій спосіб підтвердити зазначені обставини, у силу закону, остання не може.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2024 відкрито провадження у цій справі, розгляд якої визначено проводити у порядку окремого провадження, та призначено судове засідання. Роз`яснено право заінтересованої особи подати письмові заперечення та встановлено відповідні строки.

11.04.2024 до суду від уповноваженого представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - Кілійник К.С. надійшла заява про розгляд заяви без участі представника заінтересованої особи за наявними у справі матеріалами, зважаючи на дію воєнного стану в Україні.

Цього ж дня, до суду від уповноваженого представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - Кілійник К.С. надійшли пояснення, у яких остання просила взяти при розгляді справи пояснення до уваги. Просила ураховувати те, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного кодексу України) не менше одного року. Для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК).

25.04.2024 до суду від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи та підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданим Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві 02.11.2013, заявницею у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Шостка Сумської області (а.с.10-11).

07.08.1997 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, про що 07.08.1997 Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва було зроблено запис № 980. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с. 19).

08.06.1997 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили обряд вінчання (а.с.20).

ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Коростень Житомирської області мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.14-18).

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-3» від 19.09.2023, ОСОБА_1 зареєстрована та дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та її сім`я складається з двох осіб: ОСОБА_1 та чоловіка ОСОБА_2 , який проживав по день смерті (а.с.21).

17.10.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про поділ майна подружжя, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 2263 (а.с.22-23).

31.10.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 2467 (а.с.25-26).

19.11.2013 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 (а.с.30).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дніпровський район) № НОМЕР_3 , ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком (а.с.29).

28.01.2011 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 (а.с.31).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були поставлені на облік за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 з 21.03.2022, про що було видано довідки Відомством науки, дослідження, вирівнювання та районів Вільного ганзейського міста Гамбург (а.с.32-37).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Гамбург помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Коростеня, Житомирської області, Україна, що підтверджується витягом з актового запису про реєстрацію смерті S 1749/2022 виданого 04.10.2022 Відділом запису актів цивільного стану Гамбург-Мітте (а.с.38-41).

Згідно заяви ОСОБА_9 відповідному компетентному органу - за місцем вимоги, що посвідчена приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курушкіною Аллою Володимирівною, зареєстровану в реєстрі за № 2030, 2031, остання, зокрема, але не виключно засвідчила, що її батько, ОСОБА_2 , після смерті її мами, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишився зі нею і братом, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Їм було важко, братик був маленькій і дуже хворів. На початку 1993 року сім`ї почала допомагати татова знайома на той час, ОСОБА_6 . З того часу, вони і почали разом проживати. Навесні 1993 року, тато з ОСОБА_10 і разом з ОСОБА_11 переїхали до житла ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_11 почав навчатися в київській школі № 180. 07.08.1997 тато та ОСОБА_13 офіційно зареєстрували шлюб та обвінчались. 28.10.1998 вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де все життя і проживали разом за цією адресою. У 2003 році вони купили квартиру для брата АДРЕСА_3 , де тато і був прописаний, але фактично проживати він продовжував у АДРЕСА_1 . У 2000 році вони купили ділянку і побудували дачу, де і перебували кожне літо. Тато, з огляду на свої грошові збереження, мав гарну заробітну плату та пристойну пенсію, забезпечував усім необхідним себе та ОСОБА_14 . Всі матеріальні витрати їх сім`ї забезпечував тато. Вони часто їздили у подорожі, в тому числі з її донькою ОСОБА_15 , і всі витрати забезпечував саме батько. Хоча ОСОБА_13 також мала і власні кошти, проте їх не вистачало для нормального життя. Тому, фактично вони жили повністю за рахунок тата. У 2021 році тато захворів онкологічним захворюванням. На початку війни татові потрібна була негайна госпіталізація для проходження хіміотерапії. У зв`язку з необхідністю лікування важкої хвороби тата вони всією сім`єю прийняли рішення щодо виїзду тата разом з ОСОБА_10 у більш безпечне місце. Спочатку вони переїхали до Молдови, там запропонували шукати інше місце для лікування у зв`язку з дефіцитом медикаментів для лікування тата. Тому вирушили до клініки у Німеччині, яка спеціалізується на онкологічних захворюваннях. 21.03.2022 вони прибули до клініки Асклепіос Святого Георгія у місті Гамбург в Німеччині для подальшого лікування тата, де їм надали притулок як біженцям. На протязі усього часу ОСОБА_13 була поряд з її татом до самої його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тато разом з ОСОБА_10 прожили довге, щасливе подружнє життя. Усі сімейні свята, такі, як Новий рік, Різдво, Пасха, дні народження будь-кого з їх родини вони святкували завжди разом. ОСОБА_13 допомагала особисто їй з вихованням її доньки, ОСОБА_16 . На період шкільних канікул ОСОБА_17 перебувала у дідуся і ОСОБА_18 , вони часто брали її доньку ОСОБА_19 з собою у подорожі. Має з ОСОБА_10 міцні, сімейні стосунки (а.с. 43).

Згідно заяви-пояснення ОСОБА_20 до Дніпровського районного суду у м. Києві, що посвідчена приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М., зареєстровану в реєстрі за № 724, остання, зокрема, але не виключно засвідчила, що вона є онукою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . З самого її народження, бабуся з дідусем були присутніми на всіх святах та важливих подіях нашої сім`ї. Через те, що дідусь багато працював і був у відрядженнях, більшість часу вона проводила з бабусею. Вона відвідувала більшість її шкільних вистав і була присутня на випускному 4-го та 11-го класів. Дідусь з бабусею багато подорожували і інколи брали її з собою на відпочинок. Всі подорожі завжди оплачував дідусь. Завжди більше всього хотіла поїхати на канікули саме до них, бо з ними завжди було весело і комфортно. Вони завжди були разом і навіть у такий складний період часу, коли дідусь захворів на лейкемію влітку 2021 року, бабуся постійно возила йому їжу у лікарню і доглядала за ним після лікарні. Коли почалась повномасштабна війна ІНФОРМАЦІЯ_6 , вони того ж дня всією родиною (вона з батьками та її дядя ОСОБА_11 з дружиною і дітьми) приїхали в Пухівку до бабусі з дідусем. Дідусь повинен був лягати у лікарню на плановий курс хіміотерапії 28 лютого, але це було неможливо в той час. Вони поїхали до Молдови лікуватись, але там не змогли отримати відповідне лікування і їм порекомендували їхати до Німеччини. У березні 2022 року вони виїхали у Німеччину разом з нею. Через те, що вони не знають жодної іноземної мови, вона поїхала з ними і вони приїхали у клініку Асклепіос у Гамбурзі , де вона допомогла їм з оформленням документів переселенців та виплатами, а також допомогла покласти дідуся у клініку. За три тижні вона поїхала додому, залишивши їх удвох. На жаль, дідусь не витримав лікування та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Бабуся була з ним весь час і пробігала кожен день до нього через чорний хід, щоб побільше провести з ним часу, коли він лежав у лікарні. Бабуся з дідусем весь час проживали разом і не розлучались більш ніж на дідусеві відрядження (а.с.44).

Згідно заяви-пояснення ОСОБА_24 до Дніпровського районного суду у м. Києві, що посвідчена приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О., зареєстровану в реєстрі за № 1188, останній, зокрема, але не виключно засвідчив, що є сусідом по дачі подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 по АДРЕСА_6 , а саме у Садовому товаристві «Хвиля». Подружжя ОСОБА_5 придбали ділянку у 2000 році і він був свідком будування садового будиночка. Вони часто зустрічались та проводили багато часу разом. Знає, що вони завжди проживали разом, ніколи не бачив, щоб сварились До того ж, йому відомо, що вони жили за рахунок коштів ОСОБА_25 , адже він заробляв значно більше за ОСОБА_14 . Йому відомо, що ОСОБА_2 останні роки хворів онкологічним захворюванням і лікувався. Як тільки почалась війна, вони виїхали як біженці за кордон на лікування в Німеччину. А потім йому стало відомо, що він помер за кордоном. Подружжя ОСОБА_5 один до одного були дружніми та ввічливими (а.с.45).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 2600-0207-8/146626 від 09.11.2022, ОСОБА_26 було повідомлено про прийняте рішення від 31.10.2022 про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону у зв`язку з відсутністю документа про перебування на утриманні померлого годувальника (а.с.59).

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 1000-0202-8/152942 від 10.10.2023, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та одержував пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Розмір пенсії станом на вересень 2022 року становив 17219,77 грн. (а.с.60-61).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 02.11.2023 було відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до заяви від 27.10.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та встановлених у ході судового розгляду справи обставин, досліджених доказів, дає суду підстави для висновку про те, що заявниця, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з покійним чоловіком - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала з ним з 28.10.1998 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується письмовими доказами та перебувала на повному його утримання.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі- Порядку), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно ст. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №520/6518/17.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2020 у цивільній справі № 210/343/19 дійшла наступних висновків: «Встановивши, що допомога яка надавалась ОСОБА_1 померлим чоловіком, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка. Доводи касаційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка забезпечує її прожитковий мінімум встановлений законом, не приймаються Верховним Судом до уваги, оскільки судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення даного спору.»

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що заявниця на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком, яку отримує наразі, однак розмір пенсії є значно меншим за розмір пенсії за її померлого чоловіка. Інших джерел доходів заявниця не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм чоловіком на момент його смерті. Доглядала останнього на день смерті, оскільки останній мав тяжке захворювання, що також свідчить про те, що остання не мала можливості отримання інших доходів. Пенсія померлого чоловіка загалом була єдиним джерелом до існування, зважаючий на малий розмір пенсії заявниці, що підтверджується наданими до суду доказами.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 визначено, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно основним джерелом засобів до існування заявниці у період спільного проживання у шлюбі, який передував смерті її чоловіка, була допомога з боку чоловіка, оскільки останній за життя отримував значно більшу за неї пенсію, та таким чином дохід чоловіка заявниці за життя до дня його смерті був основним джерелом існування родини, що вказує та доводить те, що вона перебувала на його утриманні.

Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код в , вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: