Справа № 615/990/24
Провадження № 2-з/615/5/24
УХВАЛА
14 травня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.,
секретаря судового засідання Павлович В.А.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_3 адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни про відвід судді Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М.
ВСТАНОВИВ
До суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Репетун Катерини Володимирівни про забезпечення позову, яку подано до подання позовної заяви до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.
В судовому засіданні головуючим суддею Левченком А.М. повідомлено учасникам справи та їх представникам про те, що протягом 2009 2014 років він праюцвав на посаді помічника судді Харківського апеляційного адміністративного суду, у той час коли ОСОБА_2 , яка є представником ОСОБА_1 у цій справі, так само працювала помічником іншого судді Харківського апеляційного адміністративного суду. Суддею Левченком А.М. також повідомлено учасників справи та їх представників про те, що в період роботи протягом 2009 2014 років в одій судовій установі, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , були відсутні відносини прямого підорядкування, а також між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , були відсутні будь які позаслужбові взаємовідносини, як під час минулої роботи в одній установі, так і на теперішній час. Тобто, знайомство судді ОСОБА_6 із представником ОСОБА_2 носить формальний характер. Отже, у судді ОСОБА_6 відсутній у цій справі будь який приватний інтерес, який суперечить його службовим повноваженням, а тому підстав для самовідводу суддя Левченко А.М. не вбачає. Протилежне означатиме самоусунення суддею від здійснення правосуддя. Разом із тим, як уже було зазначено вище, суддею Левченком А.М. самостійно було розкрито інфомрацію учасникам справи та їх представникам та роз`яснено їм право заявляти відводи судді Левченку А.М.
Після самостійного розкриття суддею Левченком А.М. відповідної інфомрації, в судовому засіданні представником ОСОБА_3 адвокатом Мирошниченко К.П., було заявлено відвід судді Левченку А.М. з тих підстав, що на думку представника наявні підстави вбачати вплив факту знайомства знайомства судді і адвоката на прийняття рішення. Крім цього, представником ОСОБА_3 адвокатом Мирошниченко К.П. зазначено, що іншим суддею Валківського районного суду Харківської області Логвіновим А.О. було взято самовідвід у цій справі з тих пістав, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах прямого підпорядкування з рідним братом судді Валківського районного суду Харківської області Логвінова А.О., що на думку адвоката Мирошниченко К.П. виключає можливість розгляду даної справи і суддею Валківського районного суду Харківської області Левченком А.М.
Представник ОСОБА_1 адвоката Репетун К.В. проти задоволення заяви про відвід судді заперечила та пояснила, що дійсно, протягом 2009 2014 років ОСОБА_6 та ОСОБА_2 працювали на посадах помічників суддів Харківського апеляційного адміністративного суду, але будь якого позаслужбового спідкування не мали та не мають. У позапроцесуальному порядку не спілкуються. Що стосується самовідводу судді Валківського районного суду Харківської області Логвінова О.А., представник пояснила, що вона перебувала у трудових проавовідносинах із рідним братом ОСОБА_7 , що не є тотожним даній ситуації.
Позивач та відповідач поклались на думку своїх представників.
Заслухавши учасників процессу, дослідивши зміст заяви про відвід, суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно із частиною 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.
Відповідно до частин 1, 2, 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи
Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.
Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
З системного аналізу положень вимог закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.
Як уже зазначалось вище, в судовому засіданні головуючим суддею Левченком А.М. самостійно повідомлено учасникам справи та їх представникам про те, що протягом 2009 2014 років він праюцвав на посаді помічника судді Харківського апеляційного адміністративного суду, у той час коли ОСОБА_2 , яка є представником ОСОБА_1 у цій справі, так само працювала помічником іншого судді Харківського апеляційного адміністративного суду. Суддею Левченком А.М. також повідомлено учасників справи та їх представників про те, що в період роботи протягом 2009 2014 років в одій судовій установі, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , були відсутні відносини прямого підпорядкування, а також між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , були відсутні будь які позаслужбові взаємовідносини, як під час минулої роботи в одній установі, так і на теперішній час. Тобто, знайомство судді ОСОБА_6 із представником ОСОБА_2 носить формальний характер. Отже, у судді ОСОБА_6 відсутній у цій справі будь який приватний інтерес, який суперечить його службовим повноваженням, а тому підстав для самовідводу суддя Левченко А.М. не вбачає. Протилежне означатиме самоусунення суддею від здійснення правосуддя.
Разом із тим, обставини, які зазначені представником ОСОБА_8 у заяві про відвід судді Левченка А.М. є припущеннями та не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.
Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, представником не наведені.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ
У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката Мирошниченко Ксенії Павлівни про відвід судді Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М. відмовити.
Матеріали цивільної справи передати до канцелярії суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Левченко