1Справа № 335/5061/24 2-н/335/413/2024

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Прийма Р.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявниці аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши матеріали поданої заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В супереч зазначених норм заявником до заяви про видачу судового наказу не додано доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує її вимоги, а саме: того, що неповнолітня дитина, на утримання якої заявлено вимоги про стягнення аліментів, проживає разом із заявником, що дає право звернення до суду з відповідною заявою про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, з урахуванням особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, оскільки матеріалами заяви не підтверджено встановлені Законом підстави для звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу та роз`яснити заявниці, що така відмова не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у встановленому порядку, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Калюжна