Номер провадження: 22-ц/813/3729/24
Справа № 504/2803/23
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Приморські сади» у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Приморські Сади» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг, стягнення судових витрат, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Барвенко В.К. 04 грудня 2023 року у смт. Доброслав Одеської області, -

встановила:

У липні 2023 року представник ОК «Приморські сади» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідачки заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 14775,39 грн., судовий збір у розмірі 2684 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., у зв`язку із простроченням відповідачем внесення оплати за спожиті комунальні послуги.

У листопаді 2023 року представник ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просив суд закрити провадження у справі у зв`язку зі сплатою заборгованості у повному обсязі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року провадження у справі було закрито.

В апеляційній скарзі представник ОК «Приморські сади» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що існують інші передбачені законом можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Крім того, відповідачем не надано суду аргументованих доводів та доказів щодо зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу.

Сторони про розгляд справи на 09 квітня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явилась представник ОСОБА_1 .

Представник ОК «Приморські сади» був повідомлені належним чином за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28.

Крім того, представник ОК «Приморські сади» був сповіщений належним чином шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОК «Приморські сади» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником офісу 14 Н, буд АДРЕСА_1 , який обслуговується Обслуговуючим кооперативом «Приморські Сади».

Згідно акту передачі-приймання ТОВ «Будмарин» передало на баланс ОК «Приморські Сади» багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач надає житлово-комунальні послуги усім власникам/мешканцям квартир та/або нежитлових приміщень, які знаходяться у будинку за вказаною адресою.

Відповідач, являючись власником офісу, користується наданими їй житлово-комунальними послугами, проте не виконує свого обов`язку по сплаті за житлово-комунальні послуги, тому у неї утворилася заборгованість, яка станом на 30 квітня 2023 року становить 14775,39 грн.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення ОК «Приморські Сади» до суду із даним позовом.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із клопотанням, в якому просила закрити провадження у справі за відсутності предмету спору, оскільки за квитанціями від 22 вересня 2023 року на суму 14295,04 грн., від 26 жовтня 2023 року на суму 947,52 грн., відповідач сплатила існуючу заборгованість, яка є предметом даного спору.

Крім того, про відсутність основної заборгованості йдеться і у заяві позивача від 20 листопада 2023 року про зменшення позовних вимог, у якій ОК «Приморські Сади» просив стягнути з відповідачки лише судовий збір в сумі 2684 грн. та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки предмет спору існував на час пред`явлення позову у липні 2023 року, однак перестав існувати у листопаді 2023 року (після відкриття провадження у справі), то предмет спору на момент розгляду справи відсутній.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду про існування правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо витрат на правничу допомогу:

З матеріалів справи вбачається, що ОК «Приморські Сади» просив стягнути з відповідачки 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_1 , у свою чергу, просила зменшити суму на правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових право відношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2023 року у справі №824/20/23, у якій зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, пункт 269).

Конституційний Суд України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначив, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно із вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, у даному випадку до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу представником позивача додано договір та акт прийому передачі виконаних робіт, що не може вважатись розрахунком - детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, оскільки у ньому відсутній детальний опис витраченого адвокатом часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що розумною, справедливою та достатньою сумою відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі буде сума у розмірі 2500 грн.

Необгрунтованими при цьому є доводи апеляційної скарги представника ОК «Приморські сади» про те, що існують інші передбачені законом можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Колегія суддів звертає увагу представника апелянта на те, що вичерпний перелік підстав для залишення позову без розгляду наведений у ст. 257 ЦПК України, та у даній справі не підлягає застосуванню жодна із них.

Щодо відмови від позову або визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, то саме на сторони у справі покладений обов`язок подати до суду відповідну заяву про відмову від позову, укладення мирової угоди та ін., що у даному випадку не було зроблено ані ОК «Приморські сади», ані ОСОБА_1 , при цьому суд позбавлений повноважень вирішувати такі процесуальні питання без волевиявлення сторін.

Щодо доводів апеляційної скарги ОК «Приморські сади» про те, що відповідачем не надано суду аргументованих доводів та доказів щодо зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, то колегія суддів зазначає, що, враховуючи сплату у повному обсязі суми боргу відповідачем, що не заперечується апелянтом, приймаючи до уваги закриття провадження у справі, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, часу розгляду справи, - обґрунтованим є стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі саме 2500,00 грн.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Приморські сади» залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 03 травня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе