ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12820/24

Провадження № 22-ц/4820/2115/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю: апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Підлісного О.В.,

представника ОСОБА_2 адвоката Гуменюк А.П.,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/12820/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2024 року, в складі судді Палінчака О.М., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над ним опіки та призначення його опікуном.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_2 є його батьком та проживає разом із ним. ОСОБА_2 страждає психічними розладами, перебуває на обліку в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері та потребує постійного стороннього догляду згідно з висновком МСЕК. Крім того, згідно з висновком лікарської комісії щодо необхідності стороннього догляду ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи, обмежений в самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, орієнтації, спілкування, контролювання своєї поведінки. Заявник вказує, що на даний час перебіг психічного захворювання батька ускладнюється, він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, тому ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатним. При цьому, заявник зазначає, що він практично здоровий і може бути опікуном батька. Інших осіб, які могли б бути опікуном батька, немає.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гнатівці Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено. До встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , обов`язки зі здійснення опіки над ним покладено на виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування. Встановлено строк дії рішення два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду мотивовано тим, що висновком судово-психіатричної експертизи підтверджено, що ОСОБА_2 внаслідок свого стійкого хронічного психічного розладу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а відтак його необхідно визнати недієздатним. Разом з тим, заява в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки у поданні органу опіки та піклування належним чином не обґрунтована необхідність призначення опікуном недієздатного саме ОСОБА_1 , а заявником не надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили, що він зможе виконувати обов`язки опікуна щодо ОСОБА_2 відповідно частини першої статті 67 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якійпосилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду є помилковими. Батько заявника ОСОБА_2 , з яким він спільно проживає, є особою з інвалідністю І групи та потребує стороннього догляду. Крім того, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №473 від 24 червня 2024 року ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді деменції, внаслідок ЧМТ з 2017 року, не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради прийнято рішення про можливість виконувати ОСОБА_1 обов`язки опікуна ОСОБА_2 . Оскаржуваним судовим рішенням порушуються його права як родича недієздатної особи на родинні та сімейні стосунки з останнім, прояв піклування про нього. Інші члени родини, зокрема, мати заявника, яка розлучена із ОСОБА_2 та проживає окремо, з об`єктивних причин не може бути опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Представник ОСОБА_1 адвокат Підлісний О.В. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_2 адвокат Гуменюк А.П. вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Матвійчук С.В. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 08 червня 1984 року.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду (копія довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №026104, копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №256).

ОСОБА_2 з 10 листопада 2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає постійно і заявник ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки від 26 квітня 2024 року №190.

Відповідно до копії довідки КП «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ХМР від 26 квітня 2024 року №652 ОСОБА_1 практично здоровий, може бути опікуном.

Згідно з довідкою КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання наркотичних речовин від 26 квітня 2024 року №0297443 у ОСОБА_1 психіатричні, в тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання опіки над дорослим відсутні.

Відповідно до копії паспорта матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , наявна відмітка про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 .

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №473 від 24 червня 2024 року ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді деменції, внаслідок ЧМТ з 2017 року (згідно з медичною документацією), не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта при проведенні експертизи була присутня дружина, особу ОСОБА_2 ідентифіковано за ксерокопією паспорта, анамнез зі слів підекспертного зібрати не можливо, так як він продуктивному мовному контакту недоступний, зі слів дружини відомо, що спадковість психічними захворюваннями у нього не обтяжена. Інших захворювань у нього дружина не пам`ятає. З дружиною розлучений, проте проживають разом.

З листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 липня 2024 року №873/31.17-20 вбачається, що в архіві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому наявний актовий запис про державну реєстрацію народження №1749, складений 08 червня 1984 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному актовому записі у графі 19 «підстава запису відомостей про батька» зазначено: актовий запис про шлюб №10, складений 03 вересня 1983 року виконавчим комітетом Сушовецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення йому опікуна, зареєстрованого в реєстрі за №2024233, заява ОСОБА_1 розглянута на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Хмельницької міської ради 14 серпня 2024 року та прийнято рішення про можливість виконувати ОСОБА_1 обов`язки опікуна над ОСОБА_2 , у разі визнання його недієздатною особою.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року №2-рп/2016).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У ч.ч. 2, 5 статті 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

Відповідно до пункту 3.1. Правил при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Отже, опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному (постанова Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18).

Також пунктом 3.3 Правил визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, а саме: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органу опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Згідно з частиною 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (постанова Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі №727/597/24.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 16 серпня 2024 року орган опіки та піклування просить призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання його недієздатною особою.

Колегія суддів зазначає, що таке подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у поданні органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради не обґрунтовано необхідність призначення саме ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 . Фактично вказане подання органу опіки та піклування ґрунтується на виявленій ініціативі заявника про призначення його опікуном, не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном інтересам недієздатного, а також не проаналізована фізична можливість ним виконувати обов`язки опікуна.

Крім того, як вбачається з подання про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 , в ньому зазначено лише, що апелянт є практично здоровий, на обліку в психіатра чи нарколога не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном. Однак, в поданні відсутні відомості щодо майнового стану апелянта, умов проживання, можливості створити необхідні побутові умови для недієздатного, забезпечити його доглядом та лікуванням, тобто здійснювати нормальне життєзабезпечення підопічного. Також у поданні відсутня інформація про офіційне працевлаштування ОСОБА_1 , отримання ним будь-яких доходів та матеріальної спроможності утримувати недієздатну особу.

В судовому засіданні представник органу опіки і піклування пояснив, що такі дані органом опіки та піклування перед складанням подання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 не з`ясовувались та не перевірялись.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №473 мати заявника - ОСОБА_4 супроводжувала ОСОБА_2 при проведені судово-психіатричної експертизи та зазначила також, що проживає разом із ОСОБА_2 . Натомість, у поданні не зазначено чому мати заявника ОСОБА_4 не може виконувати обов`язки опікуна недієздатного ОСОБА_2 .

Відсутні у поданні відомості про те, чи є у недієздатного чоловіка інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна, а також не вказано про відсутність заперечень проти призначення опікуном ОСОБА_1 з боку інших родичів.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном є таким, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника.

При цьому, заявником не надано не надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили, що він зможе виконувати обов`язки опікуна щодо ОСОБА_2 відповідно частини першої статті 67 ЦК України.

Посилання апелянта на порушення оскаржуваним рішенням його прав та інтересів жодним чином не обґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині відмови у призначенні заявника опікуном недієздатного ОСОБА_2 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при ухваленні рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції керувався відповідними нормами матеріального права, що регулюють питання призначення опікуна.

Суд першої інстанції правильно оцінив вищевказані обставини та дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування немає.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2024 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.П. Корніюк

О.І. Талалай