Справа № 143/1125/23
22.02.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
представника позивача адвоката Голівського В.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Погребищенської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,-
У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив:
-встановити юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являється двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на:
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна сестра ОСОБА_3 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається із вищезазначених земельних ділянок.
Він є єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги після померлої двоюрідної сестри ОСОБА_3 та в порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тобто як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадкове майно.
Наразі він прийняв рішення про оформлення своїх спадкових прав та звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки.
Під час відповідних консультацій, після аналізу наданих ним документів, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з підстав відсутності у нього оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, виданих на ім`я спадкодавці, та відсутності усіх необхідних документів для підтвердження родинних зв`язків між ним та ОСОБА_3 та одночасно роз`яснено право на звернення до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду.
30.11.2023 року суддею ухвалено відкрити провадження у даній цивільній справі та розгляд її проводити за правилами загального позовного провадження, а також задоволено клопотання представника позивача адвоката Голівського В.В. про витребування доказів (а.с. 39, 40).
12.12.2023 року до канцелярії суду надійшов лист з Погребищенської державної нотаріальної контори від 08.12.2023 року № 728/01-16, згідно якого вбачається, що відповідно Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 48, 49).
13.12.2023 року до суду з Погребищенського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли:
- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть на ОСОБА_3 ;
- копія актового запису про шлюб № 5 від 08.05.1970 року, складеного виконавчим комітетом Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;
- копія актового запису про народження № 18 від 09.08.1946 року, складеного виконавчим комітетом Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області на ОСОБА_5 (а.с. 50-54).
Ухвалою суду від 05.01.2024 року задоволено заяву представника позивача адвоката Голівського В.В. про виклик свідків, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 64-66).
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Голівський В.В. вважав можливим проводити судове засідання у відсутність позивача, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Погребищенської міської ради головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Нагорняк В.А. в судовому засіданні підтримала думку представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача, проти задоволення позову не заперечувала.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач ОСОБА_2 доглядав за ОСОБА_3 , яка дуже хворіла, так як вони один одному доводяться двоюрідними братом та сестрою. Проживали вони разом по АДРЕСА_1 . Їхні батьки були рідними братом та сестрою. У померлої інших родичів не було.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що позивач проживав зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , доглядав її до смерті та здійснив її поховання. Їхні батьки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були рідними братом і сестрою. Прізвище матері ОСОБА_3 після укладення шлюбу було « ОСОБА_10 ». Також зазначила, що на момент смерті ОСОБА_3 вона проживала разом з двоюрідним братом ОСОБА_2 . Крім того вказала, що в померлої ОСОБА_3 було троє дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які на момент її смерті проживали на території російської федерації, вони її не доглядали та на похорони матері не приїздили. Також пояснила, що в ОСОБА_3 рідних братів та сестер не було.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_3 та доглядав її, так як вони один одному доводяться двоюрідними братом та сестрою. Також вказала, що на момент смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_2 проживав разом з нею. Батько позивача був рідним братом матері померлої ОСОБА_3 . Зазначила, що ОСОБА_3 мала дівоче прізвище « ОСОБА_10 ».
Заслухавши думку учасників справи та дослідивши її матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Відповідно до довідки від 22.09.2023 року № 13-60, виданої старостою Надроссянського старостинського округу ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно була головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , та спільно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював догляд за хворою ОСОБА_3 (а.с. 18).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді земельних ділянок, а саме:
Державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області листами від 13.10.2023 року за №№ 578/01-16, 579/01-16, 580/01-16 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності останньої на земельні ділянки (а.с. 19-21).
Відповідно до повідомлення Погребищенської державної нотаріальної контори від 08.12.2023 року № 728/01-16 згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.12.2023 року № 75058100 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а.с. 48, 49).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно частин 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Як зазначено представником позивача у позовній заяві у зв`язку із неможливістю підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_3 документально, а саме відсутністю усіх необхідних документів для підтвердження родинних зв`язків, державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області з цих підстав також було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.
Судом встановлено, що факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 , як двоюрідним братом, та спадкодавцем ОСОБА_3 , як його двоюрідною сестрою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 29.04.1966 року (а.с. 22), копією свідоцтва про смерть батька позивача ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 від 31.08.2023 року (а.с. 23), копією запису акта про народження № 8 батька позивача ОСОБА_16 , батьком якого є ОСОБА_17 (а.с. 27-29), копією запису про укладення шлюбу № 5 від 08.05.1970 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_18 . Прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_18 « ОСОБА_19 » (а.с. 53), копією запису акта про народження № 18 ОСОБА_20 , матір`ю якої є ОСОБА_21 (а.с. 54), а також показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 .
Встановлення факту родинних відносин позивача ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_3 необхідно йому для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_2 щодо встановлення юридичного факту родинних відносин знайшли своє підтвердження дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Як зазначено у ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається із довідки №13-60 від 22.09.2023 року, виданої старостою Надроссянського старостинського округу Погребищенської міської ради (а.с.18), та показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 у їх сукупності, позивач ОСОБА_2 постійно проживав із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а отже вважається таким, що прийняв спадщину в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Такий підхід закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Суд враховує, що підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки, є відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на них.
Однак, ці недоліки не можуть бути усунуті станом на час розгляду справи, позаяк відповідно до діючого законодавства на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим, а тому, на переконання суду, право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, існують законні та достатні підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності за позивачем на спірні земельні ділянки.
В контексті обставин справи суд вважає, що не заперечення проти задоволення позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом на майно спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи не заперечення проти задоволення позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на спірні земельні ділянки.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Булаї Погребищенського району Вінницької області, є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області, ,

вул. Богдана Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28.02.2024 року.

Суддя