Справа № 372/5470/23
Провадження № 2-405/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Висоцької Г. В., за участю секретаря судового засідання Куник О.В., позивачки ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 та його представниці ОСОБА_4 М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вони із відповідачем має мають трьох дітей, які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. У зв`язку із чим просила стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 30000,00 грн. щомісячно з подальшою щорічною індексацією згідно закону починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

07.11.2023 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про визнання позову в частині, а саме стягнення з нього аліментів у частці від його доходу, оскільки неоподатковуваний щомісячний дохід становить 7200,00 грн.

Ухвалою судді від 01.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження призначено судовий розгляд.

15.01.2024 року ухвалою суду витребувано в Обухівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Київській області інформацію про всі доходи ОСОБА_3 за 2023 рік.

01.03.2024 року ухвалою суду Головного управління ДПС у Київській області та державного реєстратора приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої Інни Юріївни документи.

22.03.2024 року представницею позивачки подано до суду пояснення у справі.

05.04.2024 року представницею відповідача подано до суду заперечення на позов та додаткові пояснення.

22.04.2024 року представницею позивачки подано до суду відповідь на відзив.

02.05.2024 року представницею відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 була допитана як свідок, та зазначила, що в даний час витрати по утриманню трьох дітей покладаються виключно на неї. Витрати на навчання, одяг та їжу становлять приблизно 600 євро на місяць в королівстві Іспанія, де вони постійно проживають в даний час, витрати на оренду житла 700 Євро.

У судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнано частково, а саме із врахуванням розміру його доходів в розмірі 7200 грн.

Суд, заслухавши учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 7 жовтня 2006 року позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2878 і проживали з ним разом до вересня 2021 року.

Від спільного шлюбу позивачка та відповідач мають трьох дітей, в тому числі малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Діти проживають разом з позивачкою згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 09.02.2023 року у справі № 372/359/22, провадження № 2-135/23.

Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано згідно рішення Обухівського районного суду Київської області від 09.02.2023 року у справі № 372/359/22, провадження № 2-135/23, яке набрало законної сили.

Як зазначено у позові, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Спільні діти сторін перебувають на повному утриманні позивачки.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідач своєю заявою 07.11.2023 року подано до відкриття провадження у справі, визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання спільних дітей у частці від його доходу в розмірі 7200 грн.

Однак, суд не може погодитись із такою позицією відповідача з огляду наступне.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків з ким проживають діти.

Позивачкою заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів із відповідача у розмірі 30000,00 грн. щомісячно з подальшою щорічною індексацією згідно закону, починаючи з 01 листопада 2023 року і до повноліття дітей.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвідку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розмір аліментів мас бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повніша довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх іншої або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), то обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємним зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як поданим у справі доказам в цілому, пік і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до офіційних джерел даних відповідач має на праві приватної власності наступні об`єкти нерухомого майна та транспортні засоби:1) земельної ділянки, що розташована за адресою: Черкаська обл. Чорнобаївський p. с/рада. Тимченківська, кадастровий номер :03:000:0547, площа(га): 2,6185 га; 2) трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 69.2 кв.м. житловою площею 41,7 кв.м.; 3) транспортний засіб «NISSAN ALMERA». 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також відповідач є власником корпоративних прав в ТОВ «Обіс».

Однак, офіційно підтверджений дохід відповідача ОСОБА_3 становить 7200,00 грн.

У зв`язку із вищевикладеним, суд, зважаючи на офіційний дохід відповідача та наявність рухомого та нерухомого майна, корпоративних праві, приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання спільних дітей у розмір по 5 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою щорічною індексацією згідно закону, починаючи з 01 листопада 2023 року і до повноліття дітей.

Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі, тому вони підлягають частковому задоволенню.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180 - 182,183,184,191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою щорічною індексацією згідно закону, починаючи з 01 листопада 2023 року і до повноліття дітей.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,30 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька