Справа № 169/424/24
Провадження № 2/169/191/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турійської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна баба позивачки ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на земельні ділянки, площею 2,7671 га, кадастровий номер :08:001:3521, та площею 0,7981 га, кадастровий номер :08:001:3524, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Турійської селищної ради (колишньої Новодвірської сільської ради) Ковельського району Волинської області. За життя ОСОБА_2 проживала одна, заповіту не складала. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її сестра ОСОБА_3 , яка спадкових прав не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 02 березня 2004 року, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своєму синові батькові позивачки ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, однак спадкових прав не оформив та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Вказуючи, що вона належить до спадкоємців першої черги за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельні ділянки на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

У підготовче засідання позивачка не з`явилася, 13 травня 2024 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без її участі (а. с. 66).

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, 22 квітня 2024 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 41).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 553 Цивільного кодексу УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшли земельні ділянки: площею 2,7671 га, кадастровий номер :08:001:3521, площею 0,7981 га, кадастровий номер :08:001:3524, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області (колишньої Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області).

Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві ОСОБА_2 підтверджується копією державного акта про право приватної власності на землю (а. с. 23), витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а. с. 26- 30, 31- 34).

Заповіту за життя ОСОБА_2 не складала, свідоцтво про право на спадщину на належні їй земельні ділянки після її смерті не видавалося.

Відповідно до довідки Турійської селищної ради від 10 березня 2023 року № 157 в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 з дня її смерті вступила її сестра ОСОБА_3 (а. с. 11), яка в контексті положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР є такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12)

Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_3 02 березня 2004 року склала заповіт, посвідчений Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області, яким все своє майно в тому числі право на земельну ділянку, загальною площею 2,95 га, належної їй на підставі державного акту Р-2 №120842, виданого Турійською райдержадміністрацією 26 березня 2002 року, заповіла своєму синові ОСОБА_4 (а. с. 14).

ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживала у селі Дожва Турійського району Волинської області разом із сином ОСОБА_4 , який в контексті положень статті 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину після смерті останньої (а. с. 13).

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 15), є батьком позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб (а. с. 20, 21)

Заповіту за життя ОСОБА_4 не складав, свідоцтво про право на спадщину на спадкові земельні ділянки після його смерті не видавалося (а. с. 49-50).

ОСОБА_4 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був зареєстрований та проживав один у селі Дожва Турійського району Волинської області (а. с. 16).

05 квітня 2021 року позивачка подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а. с. 44 на звороті).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.

З огляду на вказане, позивачка ОСОБА_1 , як дочка спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса від 07 грудня 2023 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на земельні ділянки та їх належність спадкодавцю ОСОБА_4 (а. с. 22).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 59/2021 до майна померлого ОСОБА_4 (а. с. 44-65), з яких також видно, що, окрім позивачки, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса не звертався.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки: площею 2,7671 га з кадастровим номером :08:001:3521, площею 0,7981 га з кадастровим номером :08:001:3524, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області (колишньої Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 1 від 13 лютого 2024 року на рахунок № №UA0003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турійськ/22030101.

Стягнути з Турійської селищної ради в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Турійська селищна рада, адреса місця знаходження: майдан Центральний, 1, селище Турійськ, Ковельський район, Волинська область, код в .

Представник відповідача: ОСОБА_5 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене 14 травня 2024 року.

Головуючий