Провадження № 2/357/288/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду № 6 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» до ОСОБА_1 , третя особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» - адвокат Мороз Світлана Сергіївна звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав. Предметом договору сторони визначили майнові права на об`єкт нерухомості, що розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: - Об`єкт квартира АДРЕСА_2 . Зазначеним договором визначено вартість майнових прав, порядок та момент їх передачі тощо. Станом на дату звернення із даним позовом ОСОБА_2 було сплачено за Договором грошові кошти у загальному розмірі 217 187 гривень 46 копійок, що становить 48 (сорок вісім) % від вартості майнових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . 23 листопада 2022 року державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано у реєстрі за № 2-1386. Із Свідоцтва про право на спадщину вбачається, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщиною, на яку було видано Свідоцтво про право на спадщину складається з майнових прав на об`єкт нерухомості (двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046). При цьому, у Свідоцтві про право на спадщину також зазначено й про те, що загальна вартість майнових прав складає 449 050 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 74 841 (сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок одна) гривня 67 копійок, і належали померлому на підставі Договору № 82/1/ ШК купівлі продажу майнових прав, укладеного 17 листопада 2014 року між ТОВ «ВКФ Фарби України» та ОСОБА_2 . Представник позивача зазначає, що відповідач успадкувала майнові права на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 64,15 кв.м. у повному обсязі (100% майнових прав) при тому, що Спадкодавцем вартість майнових прав сплачено лише частково. Крім цього, укладеним між сторонами Договором чітко визначено необхідність підписання Акта приймання-передачі майнових прав, як обов`язкового елемента та підстави переходу права власності на майнові права від позивача до ОСОБА_2 . Також зазначає, що видача оскаржуваного Свідоцтва про право на спадщину обумовила набуття відповідачем безоплатно частини майнових прав на вищезазначений об`єкт нерухомості, обумовила порушення умов Договору, знівелювала встановлений Договором порядок передачі майнових прав та фактично, обумовила позбавлення позивача права власності на майнові права з огляду на те, що Спадкодавцю такі майнові права не передавались взагалі, в тому числі частково, а повний обсяг отриманих на підставі Свідоцтва про право на спадщину обсяг відповідачем майнових прав не є оплаченим, тобто набутий відповідачем безоплатно. Також представник позивча вказує, що відповідач успадкувавши майнові права на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 64,15 кв.м. набула більшого обсягу прав, аніж був наявний а ОСОБА_2 на момент його смерті, оскільки останній, як спадкодавець, не набув права власності на майнові права узагалі. Наслідком такого спадкування є протиправне та незаконне позбавлення позивача права власності на майнові права. Представник позивача наголошує, що незважаючи на факт надання або ненадання відповідачем примірника Договору, нотаріус, при виконанні обов`язку щодо перевірки складу спадкового майна був зобов`язаний встановити на підставі належних документів сам факт набуття ОСОБА_2 права власності на майнові права (майнових прав). Крім того, Договором чітко передбачено документ, який є свідченням передачі майнових прав та підтвердженням права власності на такі майнові права, а саме Акт прийому-передачі майнових прав, який між позивачем та ОСОБА_2 не укладався та відсутній взагалі. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі за № 2-1386, видане 23 листопада 2022 року державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. на ім`я ОСОБА_1 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме майнових прав на об`єкт нерухомості (двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046). Загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості на день укладення договору складає 449050,00 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 74841,67 гривень 67 копійок, і належали померлому на підставі Договору № 82/1/ШК купівлі продажду майнових прав, укладеного 17 листопада 2014 року між ТОВ «ВКФ Фарби Україна» () та ОСОБА_2 . Судові витрати покласти на відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 08 листопада 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Не визнаючи позов, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мамаєв Дмитро Юрійович подав відзив на позовну заяву, який був зареєстрований канцелярією суду 14.12.2023 року за вх..№57405, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що дійсно, за життя 17 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та позивачем укладено Договір купівлі продажу майнових прав №82/1/ШК від 17.11.2014. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 21 січня 2022 року складено відповідний актовий запис №201. До складу спадкового майна ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №216/2022) входять майнові права на об`єкт нерухомості, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 64,15 м2, 14 поверх житлового будинку. Спадкоємцем за законом зазначеного у Свідоцтві майна є дружина спадкодавця відповідач ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням 2/3 часток від яких відмовились діти померлого. Представник відповідача зазначає, що з моменту прийняття спадщини у спадкоємця виникають суб`єктивні права та фактично покладаються обов`язки, які були покладені на спадкодавця законом чи договором. В свою чергу, відмова від частини прав чи невиконання покладених обов`язків внаслідок прийняття спадщини з боку спадкоємця не допускається. Під майновими обов`язками розуміються зокрема і договірні зобов`язання майнового характеру, зобов`язання щодо вчинення певних дій стосовно майна, передбачених законом або договором. Також представник вказує, що до відповідача, як спадкоємця за законом переходять всі належні спадкодавцеві ОСОБА_2 як покупцеві майнових прав права та обов`язки відповідно до умов Договору купівлі-продажу майнових прав. Тобто, відповідачу належить і обов`язок сплатити 50% загальної вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, так і 50% загальної вартості внесків, які вже були сплачені спадкодавцем на виконання умов п. 4.3.1 Договору. Відповідно до п. 4.3.1 Договору: «Сторони визначають наступний порядок розрахунків за Договором: - Покупець перераховує 50% вартості Об`єкту фінансування визначеної у п. 4.2. цього Договору, а саме 224525 грн. 00 коп. (двісті двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять грн., 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 37420 гривень 84 коп., на поточний рахунок Продавця до 20 серпня 2015 року. Покупець перераховує 50% вартості Об`єкту фінансування визначеної у п. 4.2. цього Договору, а саме 224525 грн. 00 коп. (двісті двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять грн., 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 37420 гривень 84 коп., на поточний рахунок Продавця протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з дати отримання повідомлення про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію». Наведеним положенням Договору регламентовано строк, порядок і умови оплати вартості майнових прав. Зокрема, оплата здійснюється у два етапи, а саме 50% до 20 серпня 2015 року, решта 50% протягом 5 робочих днів з дати отримання Покупцем за Договором повідомлення про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію. На виконання умов Договору ОСОБА_2 здійснив 50% загальної вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, як це визначено умовами п. 4.3.1 Договору. У відзиві представник відповідача наголошує, що відповідач з свого боку виконав покладений на нього обов`язок стосовно оплати коштів на рахунок позивача, а саме сплатив 50% вартості Об`єкту фінансування відповідно до п. 4.2. Договору. Зокрема, відповідач не відмовляється від оплати решти 50% вартості майнових прав. Проте, для виконання цього обов`язку передумовою є направлення саме позивачем повідомлення про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію, і надалі протягом 5 днів з дня отримання такого повідомлення на відповідача покладається обов`язок сплатити залишок 50% загальної вартості майнових прав. В свою чергу, позивач по справі підтверджує, що відповідного повідомлення про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію відповідачу направлено не було в силу того, що будівництво житлового будинку майнові права за яким передаються згідно Договору станом на сьогодні не завершено та в експлуатацію не введено. Фактично, сторони погодили предмет договору, відповідно до змісту якого позивач взяв на себе зобов`язання здійснити будівництво, забезпечувати спорудження та введення в експлуатацію об`єкта будівництва на умовах викладених Договором, а на відповідача, який є спадкоємцем, перейшов обов`язок сплатити вартість майнових прав в порядку та на умовах визначених Договором. Відповідач не може здійснити 100% оплату згідно умов п. 4.3 Договору в силу фактичного порушення положень Договору саме позивачем. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є необгунтованими та відповідач набула права на спадщину на законних підставах. Оскільки за життя ОСОБА_2 уклавши Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості та взявши на себе обов`язки відповідно до умов, викладених у Договорі, то після його смерті всі покладені на нього зобов`язання та суб`єктивні права переходять його спадкоємцям за законом, тобто відповідачу та майнові права на квартиру АДРЕСА_4 є спадковим майном.

Судом 19.12.2023 року за вх..№ 57984 отримано пояснення від Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори, в яких зазначено, що 25 червня 2022 року ОСОБА_1 , звернулася до Другої білоцерківської державної нотаріальної контори з заявою під №497 про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даної заяви Другою білоцерківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 216/2022. Під час спілкування з ОСОБА_1 остання зазначила, що ОСОБА_2 придбав у ТОВ «ВКФ Фарби України» майнові права на квартиру, але документи, які це підтверджують вона знайти не може. З метою перевірки даної інформації та встановлення наявності/відсутності у спадкодавця майнових прав, Другою білоцерківською державною нотаріальною конторою 25.06.2022 року було направлено запит за № 986/02-14, в якому нотаріус запитує відомості про наявність майнових прав та на підставі яких документів ОСОБА_2 володіє майновими правами та їх вартість. На вказаний запит нотаріуса ТОВ «ВКФ Фарби України» листом від 15 вересня 2022 року за № 348 надало наступну інформацію: « ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 17 листопада 2014 року №82/1/ШК належать майнові права на Об`єкт нерухомості (двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046). Загальна вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості на день укладення договору складає 449 050,00 грн., в тому числі ПДВ 20% -74841,67 гривень.». При цьому до відповіді не було додано копії Договору купівлі-продажу майнових прав №82/1/ШК від 17.11.2014 року, також не було зазначено про те, що майнові права ОСОБА_2 неоплачені в повному обсязі та не були передані ОСОБА_2 . Враховуючи інформацію ТОВ «ВКФ Фарби України» про належність майнових прав на об`єкт нерухомості, ОСОБА_2 норми цивільного законодавства щодо права власності, нотаріусом було зроблено висновок про належність майнових прав на Об`єкт нерухомості ОСОБА_2 , та відповідно видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Судом 20.12.2023 року за вх..№58511 отримано відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Мороз Світлана Сергіївна зазначила, що відповідачем визнано факт неповної оплати грошових коштів за Договором № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав, що виключає, відповідно умов Договору купівлі-продажу майнових прав, можливість передачі таких майнових прав. Відповідно до п. 3.3. Договору сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі Об`єкта нерухомості, Покупець не набуває права власності на частину майнових прав. Представник позивача вказує, що враховуючи фактичні обставини даної справи та майно, яке є предметом спадкування (майнові права) та перейшло у власність відповідача, наведені вище обставини є достатньою підставою для задоволення позову та визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наслідком видачі такого Свідоцтва є перехід до відповідача права власності на майно, яке спадкодавцю не належало та належати не могло. Представник позивача вказує, що майнові права, які і є предметом Договору, мають бути передані від Продавця до Покупця за настання певної умови, а саме введення будинку в експлуатацію. Такої умови, станом на дату подання даної відповіді на відзив - не настало, що виключає наявність обов`язку передачі майнових прав. Право власності на майнові права переходить до покупця виключно внаслідок підписання акта прийому-передачі майнових прав, що прямо передбачено п. 3.2. Договору. Позивач стверджує, що Акт прийому-передачі майнових прав між сторонами не підписувався. Відповідач у тексті відзиву на позовну заяву обставину про не підписання Акта прийому-передачі майнових прав не спростовує, копію такого Акта не надає. Додатковим свідченням неможливості переходу права власності на майнові права від Позивача до ОСОБА_2 є й положення п. 3.3. Договору, які вказують про не набуття права власності на частину майнових прав покупцем у випадку часткової, а не повної їх оплати. До моменту набуття права власності на майнові права покупцем, такі майнові права є власністю Позивача. Представник позивача звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується факт не набуття ОСОБА_2 права власності на майнові права, а отже і неможливість спадкування відповідачем такого майна в порядку спадкування за законом.

Судом 07.02.2024 року за вх..№7430 отримано додаткові пояснення за підписом представника відповідача адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича, в яких останній зазначив, що померлий ОСОБА_2 мав на меті придбати квартиру та переїхати разом з своєю сім`єю у місто Київ. На виконання взятих на себе зобов`язань за умовами укладеного Договору померлий ОСОБА_3 сплатив 50% вартості майнових прав. Тобто він мав обґрунтовані та законні підстави отримати у майбутньому у власність квартиру АДРЕСА_4 . Проте, у визначений Договором строк будівництво квартири так і не завершилося та визначені Договором строки здачі в експлуатацію житлового будинку не дотримано позивачем, який є Забудовником та взяв на себе зобов`язання забезпечувати будівництво та в подальшому ввести його в експлуатацію. Представник зазначає, що відповідач набула на законних підставах та у встановленому порядку обов`язки та права, які належали померлому ОСОБА_2 згідно Договору купівлі-продажу майнових прав №82/1/ШК, як спадкоємць за законом.

Представник позивача адвокат Мороз Світлана Сергіївна подала до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке було зареєстровано канцелярією суду 08.02.2024 року за вх..№7567, в якому просила долучити до матеріалів справи оригінал супровідного листа вих. № 2-31/01 від 31 січня 2024 року, висновок експерта №1-29/01 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ «ВКФ Фарби України» складений 29 січня 2024 року.

Також, 08.02.2024 року за вх..№7566 отримано письмові пояснення позивача, в яких представник позивача адвокат Мороз Світлана Сергіївна зазначила, що запит по спадковій справі від 25.06.2022 року №986/02-14, що виданий за підписом державного нотаріуса Інни Юрченко, не був адресований позивачу та посадовим особам позивача, а правові підстави прийняття листа, який нібито видано ТОВ «ВКФ Фарби України» у відповідь на запит адресований фізичній особі у державного нотаріуса були відсутні. Також представник позивача вказує, що підпис проставлений у графі «Директор ТОВ «ВК Фарби України» не належить ОСОБА_4 , що підтверджується висновком експерта № 1-29/01 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ «ВКФ Фарби України», копія якого подана позивачем одночасно із даними поясненнями, правових підстав для видачі оспорюваного свідоцтва на підставі лише листа № 348 від 15 вересня 2022 року, який є очевидно дефектний та виданий не адресатом запиту по спадковій справі - державний нотаріус не мав. Наведені у поданих Другою білоцерківською державною нотаріальною конторою пояснення обставини, які нібито підтверджують правомірність видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом - є неспроможними та такими, що спростовані позивачем.

Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом 02.05.2024 року за вх..№24451 отримано заяву, за підписом представника позивача адвоката Мороз С.В., в якій остання просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви та клопотання до суду не направили, причини неявки суду не повідомили.

Суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін та прийняття судового рішення на підставі наявних матеріалів, оскільки всі учасники справи були належним чином та завчасно у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені по дату, час та місце слухання справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, відповідач скористався своїм правом та подав суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію щодо позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, судом встановлено, що 17 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав.

Згідно з п. 1.3 Договору майнові права це всі права на Об`єкт нерухомості, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» » (). Майнові права відчужуються покупцю, який у зв`язку з цим набуває у майбутньому право власності на Об`єкт нерухомості.

Відповідно до п. 2.1 Договору Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передається за даним Договором, є об`єкт нерухомості, розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: об`єкт квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 64,15 м2, 14 поверх. (п.2.2 Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору майнові права на об`єкт нерухомості за цим Договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості. Акт підписується сторонами не пізніше 60-ти (шістдесяти) робочих днів з дати введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та отримання Покупцем письмового повідомлення про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію. Про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію продавець зобов`язаний письмово повідомити покупця протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію. Повідомлення продавцем покупцю повинно бути направлено на адресу покупця поштовим відправленням з повідомленням про вручення, або вручене повноваженим представником продавця особисто під розпис.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з`явитися до продавця протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин покупець має письмово попередити про них продавця про продовження терміну підписання акту і зазначити строк підписання.

Сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі Об`єкта нерухомості, покупець не набуває права власності на частину майнових прав (п. 3.3. Договору).

Положеннями пп. 5.2.1. п. 5.2. Договору визначено, що продавець закріплює за покупцем майнові права на Об`єкт нерухомості в момент підписання сторонами на строк до повного виконання сторонами цього Договору.

Загальна вартість майнових прав на Об`єкт в день укладання договору складає 449050,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 74841,67 грн. Зазначена сума є фіксованою, остаточно узгоджена сторонами і не підлягає коригуванню. (п. 4.2 Договору)

Зокрема, п. 4.3.1 Договору сторони визначають наступний порядок розрахунків за Договором: - Покупець перераховує 50% вартості Об`єкту фінансування визначеної у п. 4.2. цього Договору, а саме 224525 грн. 00 коп. (двісті двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять грн., 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 37420 гривень 84 коп., на поточний рахунок Продавця до 20 серпня 2015 року. - Покупець перераховує 50% вартості Об`єкту фінансування визначеної у п. 4.2. цього Договору, а саме 224525 грн. 00 коп. (двісті двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять грн., 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 37420 гривень 84 коп., на поточний рахунок Продавця протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з дати отримання повідомлення про введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснив оплату 50% загальної вартості майнових прав у розмірі 224525 грн. 00 коп., що підтверджується роздруківкою картки рахунку: НОМЕР_2 та квитанцією №1968 від 31.08.2015 року. Дана обставина визнається сторонами.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. (ч.1 ст. 82 ЦПК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ч. 1 ст. 629 ЦК України обумовлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 21 січня 2022 року складено відповідний актовий запис №201, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районні Київської області.

23 листопада 2022 року державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано у реєстрі за № 2-1386.

Із свідоцтва про право на спадщину вбачається, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі з урахуванням 2/3 часток від яких відмовились діти померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Спадщиною, на яку було видано свідоцтво про право на спадщину складається з: майнових прав на об`єкт нерухомості (двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046). Загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості на день укладання договору складає 449 050 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 74 841 (сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок одна) гривня 67 копійок, і належали померлому на підставі Договору № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав, укладеного 17 листопада 2014 року між ТОВ «ВКФ Фарби України» () та ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Верховний Суд у Постанові по справі № 385/321/20 від 05 вересня 2022 року зазначив, що свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до п. 4.14. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Так, судом встановлено, що з метою перевірки інформації наданої ОСОБА_1 , щодо придбання спадкодавцем ОСОБА_2 у ТОВ «ВКФ Фарби України» майнових прав на квартиру, державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Інною Юрченко 25.06.2022 року було направлено запит за №986/02-14 на ім`я ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_7 ) в якому нотаріус просила надати відомості про наявність майнових прав та на підставі яких документів ОСОБА_2 володіє цими правами (вказати їх вартість та відповідний документ).

Державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори у відповідь на запит було отримано лист від 15.09.2022 року за №348 за підписом директора ТОВ «ВК Фарби України» О.П. Пустільник, в якому було зазначено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу майнових прав від 17 листопада 2014 року №82/1/ШК належать майнові права на об`єкт нерухомості (двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046). Загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості на день укладання договору складає 449 050 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 74 841 (сімдесят чотири тисячі вісімсот сорок одна) гривня 67 копійок.

Друга білоцерківська державна нотаріальна контора у поясненнях, які були отримані судом 19.12.2023 року, зазначила, що ТОВ «ВКФ Фарби України» у відповіді на запит нотаріуса вказало, що ОСОБА_2 належать майнові права на об`єкт нерухомості. При цьому до відповіді не було додано копії Договору купівлі-продажу майнових прав №82/1/ШК від 17.11.2014 року, також не було зазначено про те, що майнові права ОСОБА_2 неоплачені в повному обсязі та не були передані ОСОБА_2 . Тому, враховуючи інформацію ТОВ «ВКФ Фарби України» про належність майнових прав на об`єкт нерухомості ОСОБА_2 , норми цивільного законодавства щодо права власності, нотаріусом було зроблено висновок про належність майнових прав на Об`єкт нерухомості ОСОБА_2 , та відповідно видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Представник позивача адвокат Мороз Світлана Сергіївна під час розгляду справи зазначала, що за наслідком ознайомлення з поданими Другою білоцерківською державною нотаріальною конторою поясненнями, позивачу стало відомо про існування листа виданого від імені ТОВ «ВК Фарби України» вих. № 348 від 15 вересня 2022 року. Вказувала, що вказаний лист ТОВ «ВКФ Фарби України» не видавався та зображений на листі підпис тодішнього директора позивача ОСОБА_4 візуально відмінний з дійсним його підписом, а тому позивач 15 січня 2024 року звернувся до ТОВ «Український центр судових експертиз» із заявою про проведення почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно висновку експерта №1-29/01 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ «ВКФ Фарби України» складеного 29.01.2024 року, підпис від імені ОСОБА_4 , зображення якого містяться у рядку «Директор ТОВ «ВК Фарби України» у технічній копії листа вих. № 348 від 15 вересня 2022 року, складеного від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що держаним нотаріусом було видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі документа (листа), який не підписувався директором ТОВ «ВКФ Фарби України».

Судом при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_2 на виконання умов Договору № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав здійснив оплату 50% загальної вартості майнових прав у розмірі 224525 грн. 00 коп., та у відповідності до п. 3.3 Договору сторони погодили, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі об`єкта нерухомості, покупець не набуває права власності на частину майна.

Також, відповідно до положень укладено договору № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав сторони погодили, що право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості.

Однак, судом встановлено, що акт прийому-передачі майнових прав між сторонами не укладався, оскільки будинок в експлуатацію не введено.

Також, пп. 5.2.1. п. 5.2. Договору визначено, що продавець закріплює за покупцем майнові права на Об`єкт нерухомості в момент підписання сторонами на строк до повного виконання сторонами цього Договору.

Тобто, з наведеного вбачається, що майнові права, які є предметом Договору, належать ТОВ «ВКФ Фарби України» та є його власністю до їх передачі покупцю у спосіб та в порядку, що визначений Договором.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що станом на дату видачі оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкодавець ОСОБА_2 права власності на майнові права не набув, а відповідач ОСОБА_1 успадкувавши майнові права на об`єкт нерухомості набула більшого обсягу прав, аніж був наявний в ОСОБА_2 на момент його смерті.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно роз`яснень даних у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

У статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року справа № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 право власності на 100% майнових прав згідно договору № 82/1/ШК купівлі продажу майнових прав не набув, а отже відповідач ОСОБА_1 не могла успадкувати вказані майнові права після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно п.2 ч. 5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При зверненні до суду з вищевказаними вимогами позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» сплатило судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вищевказаному в розмірі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 89, 137, 158, 187, 258- 265, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» до ОСОБА_1 , третя особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі за № 2-1386, видане 23 листопада 2022 року державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. на ім`я ОСОБА_1 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме майнових прав на об`єкт нерухомості (двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046). Загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості на день укладення договору складає 449050,00 (чотириста сорок дев`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 20% - 74841,67 гривень 67 копійок, і належали померлому на підставі Договору № 82/1/ШК купівлі продажду майнових прав, укладеного 17 листопада 2014 року між ТОВ «ВКФ Фарби України» () та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», , адреса: вул. Олега Оникієнка, буд. 125, оф. 15/4, м. Бровари, Київська обл., 07403.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_8 .

Третя особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора, , адреса: вул. Павліченко, буд. 65-А, м. Біла Церква, Київська обл., 09117.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.05.2024 року.

Суддя Б. І. Кошель