РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024

Справа № 522/23820/23

Провадження № 2/522/2160/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.

за участю відповідача - ОСОБА_1

розглянув у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів.

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Позивач просить суд:

- стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 5 000 грн. щомісячно з наступною індексацією.

29.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження.

ОСОБА_2 звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в 2014 році у них народився син ОСОБА_4 . Шлюб розірвано. Неповнолітній син проживає з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Вони є внутрішньо переміщеними особами. Батько матеріально дитині не допомагає, офіційного доходу немає. При цьому він є працездатним, має нерухоме майно та транспортний засіб, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 5 000 грн. щомісячно, що відповідає потребам дитини.

Представник позивача пояснив, що наразі матір з дитиною проживають в Польщі, 5 000 грн., виходячи з доходу відповідача, є сумою, яку він може сплачувати для того, щоб дитина харчувалась, мала одяг, вчилась.

ОСОБА_1 не заперечує свого обов`язку матеріально допомагати сину. Хоче з власної волі давати йому кошти і буде це робити стільки скільки потрібно, оскільки дуже любить свою дитину, але бажає сплачувати аліменти лише безпосередньо сину для чого матір мала б йому відкрити рахунок в банку. Він як батько сумнівається, що мати буде використовувати аліменти саме для сина, а, якщо він буде мати власний рахунок, то знатиме, що це кошти від батька, він йому допомагає. Для нього, як для батька, цей момент дуже важливий, оскільки мати не дає йому спілкуватись з сином, він не знає де вони знаходяться, а батько хоче, щоб син знав, що батько про нього дбає і любить. Після розлучення вони погодили добровільну участь батька у вихованні та утриманні сина, в зв`язку з чим батько регулярно переводив обумовлену суму на особистий рахунок позивача, а також по сезону забезпечував дитину усім необхідним. Однак з 2016 року позивач усупереч домовленостей почала створювати перешкоди для у спілкуванні з сином, що унеможливило контроль за цільовими витратами коштів на утримання дитини. Звернення до органів поліції та відповідних служб щодо встановлення місця знаходження дитини і матері та перевірки умов їх проживання не дали ніякого результату. Додатково пояснив, що має ще одну повнолітню дитину, працює охоронцем в м. Києві в супермаркеті. Просив суд звернути увагу, що позивач не довела спроможності відповідача сплачувати аліменти в твердій сумі 5 000 грн., хоча це її обов`язок.

Судом встановлено такі обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 16.07.2014).

Згідно з довідкою ОСОБА_2 та її син є внутрішньо переміщеними особами, фактично проживають в АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 07.08.2019 №8/3676892 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві власності належить: 35/100 часток житлового будинку, загальною площею 226,9 кв.м. в АДРЕСА_2 ; 70/100 часток земельної ділянки, площею 0,1 га, в АДРЕСА_2 ; квартира, площею 35,5 кв.м., в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 за період з 2017 по 2019 роки вживав заходів для встановлення місця проживання ОСОБА_2 та малолітнього сина. Служба у справах дітей листом від 21.09.2022 повідомила про проведене обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , де встановлено, що ОСОБА_2 з малолітнім сином за даною адресою не проживає і не проживала.

ОСОБА_1 здійснював переведення коштів на для сина на користь ОСОБА_2 : 10.09.2019 - 2 525,12 грн., 13.10.2019 - 2 020,10 грн., 17.11.2019 - 2 512,56 грн., 16.12.2019 - 2 512,56 грн., 29.01.2020 - 2 512,56 грн., 22.02.2020 - 505,02 грн., 05.09.2021 -1 500 грн., 02.10.2021 - 200 грн., 05.10.2021 - 1 500 грн., 28.10.2021 - 1 500 грн., 21.11.2021 - 122 грн., 21.11.2021 - 400 грн., 27.11.2021 - 1 500 грн., 29.12.2021 - 250 грн., 29.12.2021 - 1 500 грн., 21.01.2022 - 3 000 грн., 22.01.2022 - 500 грн., 27.01.2022 - 3 000 грн., 12.03.2022 - 1 000 грн., 17.03.2022 - 1 000 грн., 04.04.2022 - 700 грн., 09.04.2022 - 1 000 грн., 17.06.2022 - 6 000 грн.

Висновки суду.

Предметом спору є стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, у разі вимог про стягнення аліментів у розмірі, який перевищує гарантований мінімум, позивач повинен довести спроможність відповідача сплачувати відповідну суму аліментів у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )., який проживає з матір`ю.

Відповідач не заперечує проти сплати аліментів, і сплачував б 5 000 грн., але виключно безпосередньо сину, мотивуючи тим, що мати не скаже, що батько дає кошти. Син виросте, думаючи, що батько про нього не дбав. Крім того, просить врахувати, що навіть станом на даний час мати не дає йому спілкуватись з дитиною, він не знає де вони. Тому, справедливим вважає стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі рекомендованого мінімуму для дитини відповідного віку, тому, що позивач не довела спроможності батька сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж мінімальний.

Відповідач пояснив, що офіційно працює охоронцем в супермаркеті в м. Києві, де і проживає.

Позивач не довела розміру офіційного доходу відповідача, клопотань не заявляла.

Посилання позивача на те, що відповідач має у власності нерухоме майно та автомобіль, а тому може отримувати від цього додатковий дохід, є безпідставними. Так, за адресою місцезнаходження квартири в АДРЕСА_2 відповідач проживає. Доказів належності відповідачу транспортного засобу взагалі не надано. Щодо наявності у відповідача ще однієї квартири, то сама по собі наявність такої квартири не є належним доказом отримання власником додаткового доходу. Навпаки, перебування у власності додаткового нерухомого майна, відповідно до норм чинного законодавства, зобов`язує власника, зокрема, нести витрати на утримання цього майна.

Суд враховує те, що з другої половини 2019 року по середину 2022 року відповідач добровільно переводив позивачу ггроші на утримання дитини: 10.09.2019 - 2 525,12 грн., 13.10.2019 - 2 020,10 грн., 17.11.2019 - 2 512,56 грн., 16.12.2019 - 2 512,56 грн., 29.01.2020 - 2 512,56 грн., 22.02.2020 - 505,02 грн., 05.09.2021 -1 500 грн., 02.10.2021 - 200 грн., 05.10.2021 - 1 500 грн., 28.10.2021 - 1 500 грн., 21.11.2021 - 122 грн., 21.11.2021 - 400 грн., 27.11.2021 - 1 500 грн., 29.12.2021 - 250 грн., 29.12.2021 - 1 500 грн., 21.01.2022 - 3 000 грн., 22.01.2022 - 500 грн., 27.01.2022 - 3 000 грн., 12.03.2022 - 1 000 грн., 17.03.2022 - 1 000 грн., 04.04.2022 - 700 грн., 09.04.2022 - 1 000 грн., 17.06.2022 - 6 000 грн.

Тобто, від свого обов`язку не ухилявся.

Також суд враховує те, що відповідач є працездатним і, з його слів, працює.

Тож, визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років станом на дату розгляду справи складає - 3 196 грн. на місяць (50 - % - 1 598 грн.).

Враховуючи, що позивач не довела спроможність відповідача сплачувати аліменти в твердій сумі 5 000 грн. щомісяця, яка перевищує гарантований мінімум, але беручи до уваги те, що суд не може своїм рішенням погіршувати матеріальне становище дитини, бажання батька сплачувати аліменти в межах мінімального гарантованого розміру, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3 200 грн. (що наближено 3 196 грн.) щомісячно, що відповідає рекомендованому розміру аліментів для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в твердій грошовій сумі в розмірі 3 200 гривень щомісячно починаючи з 14.12.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 686,72 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.05.2024.

Суддя Ярема Х.С.