Провадження № 22-ц/802/997/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» адвоката Сас Олександра Миколайовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Мельниченко М. С. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідпальністю «Експрес страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтував тим, що 28.06.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль Audi А6 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2023 у справі № 161/11009/23 водія іншого автомобіля - «BMW 3200», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнано винним в порушені п. 16.11 ПДР України, тобто вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Автомобіль Audi А6 на праві власності належить - ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування».

Автомобіль «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу в рази перевищує його ринкову вартість, що підтверджують висновки Звіту №507/08-23 від 23.08.2023 та № МЕС/95.09.23 від 05.09.2023.

Розраховуючи розмір збитку, який підлягає стягненню з відповідача, позивач виходить з наступного: - 225 226,87 грн - сума матеріального збитку (вартість автомобіля до ДТП); - 77 895,17 грн - вартість автомобіля після ДТП; - 160 000 грн - ліміт відповідальності ТДВ «Експрес страхування»; - 99 310,52 грн - розмір страхового відшкодування ТДВ «Експрес страхування»; - 2 500грн - витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Загальний розмір матеріальних збитків, які підлягають стягненню на користь позивача, визначаються як різниця вартості автомобіль «Audi A6» до та після ДТП, за вирахуванням розміру виплаченого страхового відшкодування, а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП: 225 226,87 грн -77 895,17 грн 99 310,52 грн + 2 500 грн = 50 521,18 грн, що є в межах ліміту відповідальності Страховика.

А тому просив суд стягнути з відповідача 50 521,18 грн матеріальних збитків та судові витрати у справі. 30 липня 2024 року подав до суду заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням висновків експертів, у якій просить стягнути 31 638,88 грн. матеріального збитку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2024 року позовну заяву адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31 638 (тридцять одну тисячу шістсот тридцять вісім) гривень 88 коп. та витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2024 року заяву представника позивача - адвоката Калугіна Дмитра Олеговича про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень, витрати на виготовлення висновку експерта № 507/08-23 від 23.08.2023 у розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, витрати на виготовлення висновку експерта № МЕС/95.09.23 від 05.09.2023 у розмірі 3 000,00 (три тисячі) гривень, в загальному розмірі 32 500,00 (тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень.

Не погоджуючись з рішеннями суду, представник відповідача ТДВ «Експрес Страхування» адвокат Сас О. М. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, щозазначені в рішенняхвисновки є необ`єктивними, необґрунтованими та винесеними з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2023р. про стягнення з ТДВ «Експрес Страхування» матеріальних збитків у розмірі 31638,88 грн та витрат, пов`язаних з евакуацією у розмірі 2500,00 грн. Скасувати додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинськоїобласті від 13.08.2024 року про стягнення судовихвитрат у розмірі 32500,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2023 у справі №161/11009/23 ОСОБА_2 визнано винним в порушені п. 16.11 ПДР України, тобто вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.13).

Автомобіль Audi А6 державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Литовської республіки (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214940823, строк дії з 03.06.2023 по 02.06.2024, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 160 000 тис грн, Франшиза - 0 грн (а.с.10).

Згідно звіту №МЕС/95.09.23 від 05.09.2023 утилізаційна вартість автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 становить 77 895,17 грн (а.с.39).

ОСОБА_1 звернуся в ТДВ «Експрес Страхування» із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. Страховою компанією було відкрито страхову справу №4.23.00478, та, згідно виписки банківської карти ОСОБА_1 10.10.2023 на його рахунок надійшли грошові кошти у розмірі 99 310,52 грн, призначення платежу: страхове відшкодування договору № EP-214940823 від 02.06.2023 (а.с.53).

Згідно висновку Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/103-24/4915-АВ від 31.05.2024: ринкова вартість транспортного засобу марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 до пошкодження станом на 28.06.2023 складає 208 844,57 грн; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Audi А6» д.н.з. НОМЕР_1 складає 787 411,53 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження становить 208 844,57 грн; у зв`язку із тим, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу перевищує ринкову вартість без зазначених пошкоджень, визначити ринкову вартість автомобіля «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 28.06.2023, станом на дату ДТП, не надається можливим. Ринкова вартість автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 дорівнює вартості утилізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Статтею ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1192 ЦК передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом статті 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно зі ч. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Транспортний засіб вважається фізично знищеним. якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.».

Оскільки, транспортний засіб є фізично знищений розрахунок страхового відшкодування проводиться згідно з п. 30.2. ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

А тому, згідно розрахунку позивача, враховуючи висновок Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/103-24/4915-АВ від 31.05.2024 та звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 №МЕС/95.09.23 від 05.09.2023, з ТДВ «Експрес страхування» підлягає стягненню: 208 844,57 грн - 77 895,17 грн- 99 310,52 = 31 638,88 грн.

Крім того, також підлягає до задоволення вимога про стягнення з ТДВ «Експрес страхування» витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП в загальному розмірі 2 500 грн, що підтверджено відповідними товарними чеками (а.с.52), оскільки право на відшкодування таких витрат передбачено статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також пунктом 18.2 договору добровільного страхування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, оскільки були предметом розгляду і повно, всебічно досліджено судом першої інстанції.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, колегією суддів не встановлено.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу на додаткове рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про зменшення позовних вимог та відшкодування судових витрат та до заяви додано документи на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, зокрема, договір №203/23 від 29 червня 2024 року, акт приймання передачі виконаних робіт від 30 липня 2024 року, в цей же день представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Відповідні копії були надіслані через електронний суд представнику відповідача ОСОБА_5 , тому твердження апелянта про те, що позов було задоволено частково без урахування зменшення позовних вимог, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі та стягуючи витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правничу допомогу в сумі 25 000 гривень.

Колегія суддів частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу судом першої інстанції не було враховано цих обставин.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, колегія суддів, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, дійшла висновку, щододаткове рішення слід змінити, зменшивши суму відшкодування витрат на правову допомогу до 10 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що основне рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, адодаткове рішення суду підлягає зміні в частині розміру витрат, які підлягають до стягнення.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» адвоката Сас Олександра Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 липня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2024 рокув частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді