Справа № 405/3238/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви вказала, що вона є внутрішньопереміщеною особою, проживає разом зі своєю дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку в АДРЕСА_1 . До 05.03.2024 року разом з ними проживав її співмешканець ОСОБА_2 , який за час їх спільного проживання неодноразово застосовував до неї фізичне, психологічне та економічне насильство. Останнім часом його дії стали більш агресивними, тому вона пропонувала йому припинити їх спільне проживання, на що ОСОБА_2 відмовлявся. В подальшому, коли він поїхав до свого постійного місця проживання у м. Краматорськ Донецької області, вона змінила замки на дверях будинку та воротах і повідомила його про припинення їх стосунків. Також вона відправила його особисті речі засобами поштового зв`язку на його адресу. При цьому, ОСОБА_2 почав у телефонному режимі погрожувати їй та її батькам. 09.03.2024 року ОСОБА_2 приїхав до м. Кропивницький, продовжував ображати її, погрожував та намагався затіяти бійку. 31.03.2024 року близько 20:00 год. ОСОБА_2 скориставшись моментом, коли двір був відчиненими, зайшов до будинку, який вона орендує та погрожуючи їй фізичною розправою вихопив у неї з рук телефон, штовхнув її, схопив інший телефон та втік з ними через вікно. 20.04.2024 року за даними фактами було відкрито кримінальне провадження № 0001096 за ст. 126-1 КК України (Домашнє насильство). Незважаючи на це, ОСОБА_2 продовжує користуватися її телефонами та неодноразово намагався отримати доступ до її акаунту та банківських карток, а через додаток «Монобанк» заволодів її коштами у сумі 1085 грн. Також він з її номеру та від її імені писав неправдиві повідомлення в грубій формі та із застосуванням нецензурних слів до ріелтора та власника будинку, в якому вона живе. ОСОБА_2 постійно телефонує, та надсилає їй повідомлення з погрозами та вимаганням забрати його речі із пошти. Наразі їй невідомо, де проживає ОСОБА_4 , однак він може приїхати в будь-який момент та реалізувати свої погрози, оскільки вона проживає з дитиною сама. Заявник постійно знаходиться в стресовому та тривожному стані. Після кожної розмови з ОСОБА_2 вона почуває себе пригніченою та виснаженою, втомленою, ображеною та приниженою, що завдає шкоди її психічному здоров`ю, викликає постійний страх та емоційну невпевненість. За таких обставин просить видати обмежувальний припис строком на 6 місяців відносно ОСОБА_2 та заборонити йому перебувати разом з нею, наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи та інших місць частого відвідування заявника, особисто чи через треті осіб розшукувати її та спілкуватися з нею.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2024 року відкрито окреме провадження у вказаній справі, призначено судове засідання.

Заявник 10.05.2024 року подала до суду заяву, в якій вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримала, просила їх задовольнити та розгляд справи провести без її участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є внутрішньопереміщеною особою та фактично проживає разом з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 14, 15, 16, 17). Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являвся її співмешканцем.

Як вбачається листа Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 11.04.2024 року № 39-аз/111-24 ОСОБА_1 протягом березня 2024 року неодноразово зверталася до поліції з приводу дій ОСОБА_2 відносно неї (а.с. 18).

Так, 07.03.2024 року вона звернулася до поліції на лінію 102 та повідомила, що вона проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 , який почав її ображати. В подальшому, вона вигнала його та останній поїхав до Донецької області, де погрожує приїхати до її батьків та доводити їх до серцевого нападу у зв`язку з тим, що заявник зібрала його речі та відправила Новою поштою без узгодження з ним. ОСОБА_2 погрожував та вимагав кошти за доставку в сумі 1000 грн. щоб забрати свої речі з поштового відділення.

08.03.2024 року ОСОБА_1 звернулася до поліції на лінію 102 та повідомила, що її колишній співмешканець ОСОБА_2 знову погрожує їй в телефонному режимі та вчиняє сварки.

09.03.2024 року на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що за тиждень до цього її колишній співмешканець ОСОБА_2 погрожував їй та намагався затіяти бійку. Станом на 09.03.2024 року він словесно їй погрожує в телефонному режимі та говорить, що їде до заявника. Згідно довідки СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 19.03.2024 року про результати перевірки інформації. Викладеної у звернені ОСОБА_1 , опитана 09.03.2024 року ОСОБА_1 пояснила, що вона звернулася до поліції, тому що її співмешканець ОСОБА_2 протягом останніх двох місяців вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось у словесних образах та погрозах фізичною розправою. В подальшому, під час розгляду звернення встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться за межами м. Кропивницький, у зв`язку з чим неможливо поспілкуватися з ним та притягти до відповідальності. У разі встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 буде вирішуватися питання щодо притягнення його до відповідальності (а.с. 19).

31.03.2024 року ОСОБА_5 звернулася до поліції на лінію 102 та повідомила, що її співмешканець забрав два мобільних телефони Samsung та Readmi і поїхав на автомобілі Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з ЄРДР 20.04.2024 року відкрито кримінальне провадження № № 0001096 за ст. 126-1 КК України (Домашнє насильство) за фактом вчинення її співмешканцем ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї (а.с. 23).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6 від 07.05.2024 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 1995 року. Із осені 2022 року у квартирі АДРЕСА_3 почала проживати ОСОБА_1 , яка разом із своєю дитиною переїхала з Донецької області через активні бойові дії там. З того часу в них склалися дружні сусідські стосунки, вони постійно спілкуються одна з одною. Також з ОСОБА_1 періодично проживав її співмешканець ОСОБА_7 , на якого ОСОБА_1 скаржилася, що він ображає її. Також ОСОБА_6 чула сварки між ними. 05.03.2024 року ОСОБА_7 зібрав якісь коробки та ящики та поїхав. Після його виїзду ОСОБА_1 замінила замки на воротах, а його інші речі зібрала в коробки та відправила йому поштою. Після цього від ОСОБА_7 стали надходили погрози, образи грубого характеру, про що їй постійно розповідала ОСОБА_1 . У березні 2024 року близько 20:00 год. до неї прийшла ОСОБА_1 яка попросила телефон, щоб викликати поліцію, так як ОСОБА_7 прийшов до її місця проживання, дочекався, коли хтось із сусідів відкриє ворота, проник у двір будинку та відразу зайшов до житла ОСОБА_1 та відібрав у неї телефони. При цьому, він її сильно штовхнув, кинув на підлогу та виліз через вікно на вулицю і втік з будинку. Потім на телефон ОСОБА_6 стали надходити різні образливі речі із телефону ОСОБА_7 за те, що вона допомагає ОСОБА_1 із вимогою припинити це. ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_7 може повернутися в будь-який момент та може реалізувати свої погрози відносно ОСОБА_1 , оскільки останнім часом він був агресивним та грубим (а.с. 34).

Згідно висновку психолога ГО «Десяте квітня» ОСОБА_8 у квітні 2024 року за психологічною допомогою звернулася ОСОБА_1 та під час психологічної бесіди з`ясовано, що остання постраждала від домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_9 . За результатами обстеження ОСОБА_1 знаходиться у стресовому стані, причиною якого є постійна загроза життю та здоров`ю її, її дитини і батькам з боку її співмешканця та рекомендовано уникання стресових ситуацій та максимальне дистанціювання від кривдника як джерела травмування (а.с. 35-36).

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно п.п. 3, 4, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

При цьому, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергово безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вказаним Законом.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, враховуючи характер відносин, які склались між заявником та її колишнім співмешканцем ОСОБА_2 , неодноразові конфліктні ситуації між ними, відкриття кримінального провадження за ст. 126-1 КК України (Домашнє насильство) за фактом вчинення її співмешканцем ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , суд вважає, що заявником доведено вірогідність продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення та приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 13, 265, 268, 350-5 - 350-6, 350-8 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), на строк 6 (шість) місяців, до 10 листопада 2024 року шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження, заборонивши йому:

1) перебувати в місці постійного фактичного проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_5 ;

2) наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3) особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний