Р І Ш Е Н Н Я (З А О Ч Н Е)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., за участю секретаря судового засідання Сейко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» - адвоката Кеню Дениса Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року представник позивача адвокат Кеню Д.В. звернувся до суду в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» із позовом до ОСОБА_1 , зі змісту якого просить стягнути з останньої на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» суму боргу за кредитним договором № 1655957-А від 20.10.2021 року в розмірі 50212,40 грн., з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31212,40 грн. - нараховані проценти; судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 20.10.2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний кредитний договір № 1655957-А. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 1406-1 від 14.06.2021 р. Правила розміщені у вільному доступі на веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» www.ccloan.ua в розділі https:/ www.ccloan. ua/yuridihchna - informatsiya/, де будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладенням кредитного договору.

Згідно з п. 2.6.1. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 19000,00 грн.

Відповідно до п. 2.6.2. кредитного договору строк кредиту з 20.10.2021 р. по 18.11.2021 р. включно.

Згідно п. 2.6.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,4975% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало їй кредит в сумі 19000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 …6820.

У встановлений термін (18.11.2021) відповідач свої боргові зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість в розмірі 50212,40 грн., з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31212,40 грн. - нараховані проценти.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 19.01.2022 між ТОВ «СС ЛОУН» як клієнтом та ТОВ «ФІНФОРС» (Фактор) укладено договір факторингу № 8, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 19.01.2022 на електронну адресу позичальника електронного листа.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, що зумовило звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти заочного рішення.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд цієї справи, однак повістка-повідомлення про розгляд справи 29.11.2024 повернута до суду 13.11.2024 з гідно довідки Укрпошти від 11.11.2024 причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки .

Отже, вважається, що відповідач повідомлена про розгляд справи 11.11.2024.

Верховний Суд у постановах від 13.11.2020 у справі№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08.12.2021 у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст.281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280,281 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

20.10.2021 ОСОБА_1 подала ТОВ «СС ЛОУН» заявку на отримання кредиту 19000,00 грн. на строк з 20.10.2021 по 18.11.2021 включно повідомивши свої персональні дані (а.с.23-30)

20.10.2021 ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 уклали електронний кредитний договір № 1655957-А (а.с. 34-42).

Згідно пунктів 2.6.1. та 2.6.2. Договору загальна сума кредиту 19000,00 грн., строк кредиту з 20.10.2021 по 18.11.2021 включно.

Відповідно до пункту 2.6.4. Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти за акційною ставкою в розмірі 0,4975 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Кредитний договір, паспорт споживчого кредитування та додаткові угоди відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором f71328

ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 19000,00 гривень .

Після укладання кредитного договору 20.10.2021 відповідач отримала кредит від кредитодавця в сумі 19000,00 грн. на свою платіжну карту № НОМЕР_1 … НОМЕР_2 , що підтверджується Витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ФК «Контрактовий дім», згідно договору № 1009/20-1 від 10.09.2020 (а.с. 60).

Відповідно до довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «Ощад Банк» від 20.11.2024 року № 46/16111/142842/2024/БТ, по банківському рахунку № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_5 .

Згідно виписки банку на вказану картку 21.10.2021 було зараховано 19000,00 грн, які відповідач зняв в подальшому

У встановлений термін (18.11.2021) відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, проте між відповідачем та первісним кредитором була укладена додаткова угода про продовження строку користування кредитними коштами. Загальний продовжений строк користування кредитними коштами складає 30 днів. При цьому позичальник сплачує стандартну процентну ставку 1,99% за кожний день користування такими кредитними коштами.

Крім того, а також керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до кредитного договору (автопролонгація) від 18.11.2021 кредитний договір було авто пролонговано, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 07.01.2022 включно (а.с. 46).

Пунктами 1.2 - 1.7 угоди до кредитного договору (автопролонгація), сторони узгодили, що в період автопролонгації з 19.12.2021 по 07.01.2022 позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Загальна вартість кредиту становить 50212,40 гривень.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту (07.01.2022) відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 19000,00 грн. - тіло кредиту та 31212,40 грн. - нараховані проценти, що підтверджується довідкою TOB «СС ЛОУН» № 19/01-С від 19.01.2022 із розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором (а.с. 59).

Враховуючи невиконання відповідачем своїх борових зобов`язань перед кредитором 19.01.2022 між ТОВ «СС ЛОУН» як клієнтом та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНФОРС», яке є юридичною особою, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) а саме: з надання послуг факторингу яка була видана Товариству розпорядженням Нацкомфінпослуг від 28.12.2017 р. № 4666 було укладено договір факторингу № 8. Згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Відповідно до положень договору факторингу: фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойку (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Як вбачається з витягу з реєстру прав грошових вимог від 19.01.2022 (Додаток № 1 до договору факторингу) TOB «СС ЛОУН» 19.01.2022 відступило на користь TOB «ФІНФОРС» право вимоги за кредитним договором № 1655957-А від 20.10.2021 на загальну суму 50212,40 грн.(а.с. 61)

Про відступлення TOB «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором TOB «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 19.01.2022 на електронну адресу позичальника електронного листа (а.с. 62).

Заборгованість позичальника по кредитному договору перед TOB «ФІНФОРС» не виконана і складає 19000,00 грн. - тіло кредиту та 31212,40 грн. - нараховані проценти, а всього 50212,40 грн.

Таким чином суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу кредитування, що регулюється нормами ЦК України.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ «СС Лоун» та ОСОБА_1 укладено договір в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті подала заявку на отримання кредиту за умовами, які уважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «СС Лоун» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «Ощад Банк» від 20.11.2024 року № 46/16111/142842/2024/БТ, по банківському рахунку № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_5 .

Згідно виписки банку на вказану картку 21.10.2021 було зараховано 19000,00 грн, які відповідач зняв в подальшому та не повернув у строки визначені договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

19.01.2022 року між ТОВ «Фінфорс» (Фактор) та ТОВ «СС Лоун» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 8 (а.с. 43-45).

Відповідно до умов договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за яким настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перехід від Клієнта до Фактора Прав грошової вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Реєстру прав грошових вимог згідно Додатку № 1, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права грошових вимог. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав грошових вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав грошових вимог та є невід`ємною частиною цього договору.

Також між ТОВ «Фінфорс» (Фактор) та ТОВ «СС Лоун» (Клієнт) підписано Реєстр прав грошових вимог до Договору факторингу № 8 від 19.01.2022 (Додаток № 1).

Відповідно до Витягу з Додатку № 1 від 19.01.2022 до Договору факторингу № 8 від 19.01.2022 реєстр прав грошових вимог ТОВ «СС Лоун» відступає ТОВ «Фінфорс» право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1655957-А від 20.10.2021 на загальну суму 50212,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 19000,00 грн., нараховані проценти - 33212,40 грн. (а.с. 48)

Згідно із статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Відповідача ОСОБА_1 повідомлено про перехід до позивача права вимоги шляхом направлення ТОВ «СС Лоун» на електронну адресу відповідача (позичальника) електронного листа від 19.01.2022 року (а.с. 62).

Таким чином, до ТОВ «Фінфорс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1655957-А від 20.10.2021 відповідно до договору факторингу № 8 від 19.01.2022.

Як вбачається з довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 1655957-А від 20.10.2021 в загальному розмірі 50212,40 грн., з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31212,40 грн. - нараховані проценти (а.с. 59)

Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі

Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-7ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (ст. 1 вищевказаного Закону).

За приписами ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності є, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З викладеного слідує, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Отже, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи представником позивача було надано до суду ордер про надання правничої (правової) допомоги Серія АІ № 1730531 від 07.10.2024 р.; договір про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року; додаток № 42 до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2024 року між адвокатом Кеню Д.В. та ТОВ «Фінфорс», та розмір гонорару Виконавця, що підлягає сплаті (7000,00 грн); платіжну інструкцію № 4488 від 24.09.2024, відповідно до якої ТОВ «Фінфорс» сплачено адвокату Кеню Д.В. - 7 000,00 грн. по Договору про надання правничої допомоги б/н від 11.03.2024 р. ( а.с. 64-68).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові по справі №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просила стягнути сторона відповідача, а також те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності, що в свою чергу не потребувало додаткових зусиль, а також той факт, що представник позивача не приймав участі у судовому засідання, протягом розгляду справи подав одне клопотання про витребовування доказів та заяву про розгляд справи без його участі, суд приходить до висновку, що вимоги слід задовільнити частково.

В даному конкретному випадку суд вважаає, що реальним, співмірним та необхідним буде стягнення з позивача на користь відповідача 3500,00 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10 - 13, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» - адвоката Кеню Дениса Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2) заборгованість за кредитним договором № 1655957-А від 20.10.2021 року в загальному розмірі 50212 (п`ятдесят тисяч двісті дванадцять) гривень 40 копійок, з яких: 19000 (девятнадцять тисяч) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 1212 (тридцять одна тисяча двісті дванадцять) гривень 40 копійок - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2) судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя В. М. Шкиря