КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6854/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року у складі судді Якимець О.І.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк» про спонукання до виконання встановленого законом обов`язку,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк», у якому просив зобов`язати відповідача надати відповідь на адвокатський запит від 23 червня 2023 року № 34; вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем надавалась правнича допомога громадянці ОСОБА_2 у цивільній справі №308/401/22. У цій справі позивач звернувся із адвокатським запитом від 23 червня 2022 року №34 до відповідача про надання інформації.

04 липня 2023 року отримав відповідь про неможливість надання витребуваної інформації, оскільки особа ОСОБА_2 не перебуває у жодних відносинах із банком, а надання запитуваної інформації може призвести до розголошення банківської та іншої конференційної інформації. Наводить аргументи про те, що така відповідь банку порушує вимоги ст. ст. 20, 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про інформацію», адже запитувана інформація не належить до інформації з обмеженим доступом, оскільки не підпадає під ознаки банківської таємниці і конфіденційної інформації. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи №308/401/22 АТ «Кредобанк» разом з клопотанням від 18 травня 2023 року надав копію меморіального ордера від 18 грудня 2020 року №68884408, з якого слідує, що АТ «Кредобанк» в якості платника переказало з рахунку НОМЕР_1 на рахунок громадянки ОСОБА_3 в АТ «КБ «Акордбанк» грошові кошти в сумі 476 000 грн. При цьому, у даному меморіальному ордері у графі код платника, тобто АТ «Кредобанк», зазначений індивідуальний код (РНОКПП) клієнтки - НОМЕР_2 .

Між тим під час розгляду цієї ж цивільної справи на виконання відповідної ухвали суду АТ «КБ «Акордбанк» листом від 13 червня 2023 року №02-5/1394 БТ надало суду дублікат цього ж меморіального ордера від 18 грудня 2020 року №68884405, з якого слідує, що вже клієнтка cплатила з рахунку НОМЕР_1 в АТ «Кредобанк» на відповідний рахунок громадянки ОСОБА_3 в банку грошові кошти в сумі 476 000 грн.

Вказує, що оскільки клієнтка заперечує сплату нею вказаних коштів на користь ОСОБА_3 , надана АТ «Кредобанк» копія меморіального ордера від 18 грудня 2020 року №68884408 і наданий банком дублікат цього меморіального ордера містять суперечливі дані стосовно платника таких коштів, обидва ці документи (копія і дублікат меморіального ордера) викликали обґрунтовані сумніви в їх достовірності. У зв`язку з цим, діючи в інтересах клієнтки звернувся до банку з адвокатським запитом від 23 червня 2023 року №34.

Скаржником зазначено, що єдиною підставою, яка обмежує право адвоката на отримання відповіді на адвокатський запит є належність запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом, отже така обставина як відсутність між клієнткою і банком цивільно-правових відносин не зумовлювала і не зумовлює відмову у наданні запитуваної інформації, оскільки ця обставина не належить до встановленої законом підстави для ненадання відповіді на адвокатський запит.

Крім того посилається на те, що запитувана інформація не відноситься до інформації з обмеженим доступом, зокрема до банківської таємниці чи іншої конфіденційної інформації, оскільки не підпадає під ознаки банківської таємниці і конфіденційної інформації, визначених вказаними нормами Закону України «Про банки і банківську діяльність» і Закону України «Про інформацію».

Вказує, що банк не вказав, а суд першої інстанції не встановив, яка конкретна із запитуваної інформації відноситься до банківської таємниці чи до конфіденційної інформації і на якій підставі.

Посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, викладені у рішенні суду висновки не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Деденко Д.І. в інтересах ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк», просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року- залишити без змін. Вирішити питання судових витрат.

Позивач в судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлений належно (а.с. 98, 101).

Колегія суддів заслухавши адвоката Деденка Д.І. в інтересах ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк», який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає в повній мірі.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зі справи убачається, що 23 червня 2023 року адвокат Гончаров В.В. звернувся до ПАТ "КБ "Акордбанк" із адвокатським запитом № 34 (а.с. 11).

Відповідно до вказаного запиту позивач надавав правничу допомогу особі ОСОБА_4 у цивільній справі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/401/22 за її позовом до АТ "Кредобанк". З огляду на це, з метою надання клієнтці належної правничої допомоги у цивільній справі № 308/401/22 просив відповідача надати наступну інформацію: "1. Яким чином ПрАТ "КБ "Акордбанк" подавало до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області свого листа від 13.06.2023 № 02-5/1394 БТ на виконання ухвали цього суду від 25.05.2023 у цивільній справі № 308/401/22. Зокрема, чи цей лист надсилався поштовим відправленням, чи подавався безпосередньо до суду певним уповноваженим представником. Якщо подавався представником, слід вказати яким конкретно та надати копії відповідних документів на підтвердження його повноважень (довіреності, ордера адвоката тощо). 2. У зв`язку з якими причинами ПрАТ "КБ "Акордбанк", виконуючи ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2023 у цивільній справі № 308/401/22, надало цьому суду дублікат меморіального ордера від 18.12.2020 № 68884408. Зокрема, у зв`язку з втратою чи пошкодженням цього меморіального ордера. 3.Чому наданий ПрАТ "КБ "Акордбанк" до суду дублікат меморіального ордера від 18.12.2020 № 68884408 різниться від наданого представником AT "Кредобанк" суду копії цього ж меморіального ордера в частині платника коштів на користь їх отримувача ОСОБА_3 , а саме чому платниками зазначені різні особи - ОСОБА_2 та AT "Кредобанк". 4. У якому населеному пункті і за якою адресою знаходиться відділення № 28 ПрАТ "КБ "Акордбанк", штамп якого міститься на дублікаті меморіального ордера від 18.12.2020 № 68884408".

У відповідь на адвокатський запит відповідач повідомив, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 21 Закону України "Про інформацію" у банку відсутні правові підстави для надання необхідної інформації, оскільки особа, якій адвокатом надається правнича допомога не перебуває та не перебувала в жодних цивільно-правових відносинах із банком. Крім цього, надана інформація може призвести до розголошення банківської та іншої конфіденційної інформації (а.с. 12).

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд послався на те, що відповідачем надано відповідь на запит адвоката у межах визначеного законом строку й визнав вимогу позивача необґрунтованою.

Більше того суд звертав увагу й на те, що меморіальний ордер від 18.12.2020 № 68884408 стосується фізичної особи ОСОБА_3 (отримувач), платник АТ "Кредобанк". Отже, оскільки отримувач за таким платіжним документом не був учасником цивільної справи № 308/401/22, а позивач у цій справі не надав такій особі професійну правничу допомогу та не представляв її інтереси у суді, зазначена інформація не могла бути надана на вищевказаний адвокатський запит, який стосувався надання належної професійної правничої допомоги ОСОБА_2 у цивільній справі № 308/401/22 Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

З такими висновками районного суду колегія суддів погоджується з урахуванням наступного.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначаються Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина перша статті 2 Закону).

Статтею 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" забезпечується, зокрема, систематичним та оперативним оприлюдненням інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах у мережі Інтернет; а також шляхом надання інформації на запити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За частинами 1-3 статті 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, зокрема, відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, доступ до публічної інформації може забезпечуватися шляхом надання розпорядником інформації, до числа яких належать й суб`єкти владних повноважень, у встановлені законом строки певних відомостей за відповідними запитами, зокрема фізичних осіб.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до абзаців першого та другого частини першої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

За правилом частини третьої 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Отже, адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам. Такі запити можуть стосуватися як надання публічної, так і будь-якої іншої інформації, необхідної адвокатові для надання правової допомоги клієнтові.

Апеляційним судом встановлено, що запит про надання інформації подавався адвокатом Гончаровим В.В. та стосувався суперечливих даних стосовно платника коштів в меморіальному ордері, який наданий відповідачем.

Вказаний меморіальний ордер від 18.12.2020 № 68884408 було витребувано судом у відповідача під час розгляду справи № 308/401/22 й одержувачем коштів в сумі 476 000 грн була ОСОБА_3 .

Отже, надаючи відповідь на адвокатський запит відповідач у визначений законом строк повідомив позивача, що особа, якій останнім надається правова допомога, не є клієнтом банку, а запитувана інформація може призвести до розголошення банківської та іншої конфіденційної інформації.

Таким чином, районний суд обґрунтовано за відсутності підстав відмовив у задоволенні вимоги зобов`язального характеру до відповідача про надання інформації.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивач фактично просить здійснити заходи щодо з`ясування обставин в межах цивільної справи № 308/401/22, яка перебуває на розгляді суду й у випадку незгоди зі змістом отриманої відповіді, вважаючи її неповною, не позбавлений можливості в межах згаданої справи витребувати необхідну інформацію, в тому числі й з застосуванням положень ст. 84 ЦПК України.

Правові підстави для висновку про порушення прав позивача відсутні, остільки відповідь на запит банком надано.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача про зобов`язання банку надати відповідь на його адвокатський запит, є безпідставними, оскільки матеріалами справи доведено розгляд його запиту відповідачем у межах та з дотриманням строків, визначених вимогами згаданого Закону, відповідь надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права спростовується встановленими обставинами та матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом детального дослідження й ретельної оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, про що свідчить зміст оскаржуваного судового рішення. Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 367 ЦПК України не належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: