Справа № 158/2762/23
Провадження № 2/0158/20/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 травня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі :
головуючого судді - Корецької В.В.,
за участю секретаря - Процик Л.В.
представника позивача - ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником:
- 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
Зазначає, що 1/4 частка вищевказаного майна належало ОСОБА_2 .
06.07.2023 року державним реєстратором, на підставі вказаного рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року, внесено відомості до Державного реєстру речових прав, про припинення за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частку у вищезазначеному майні.
З врахуванням наведеного просила визнати за нею право власності на 1/4 частку вищевказаного майна.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче провадження.
22.09.2023 року від відповідача ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання позовні вимоги не визнає, оскільки право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Вказує, що ОСОБА_4 в її користь компенсацію за вищевказану частку у майні не сплачено, а тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.03.2024 року поновлено провадження у даній справі.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.04.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті.
Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Хитрик Р.І. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Шевчук Д.О. у судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
У судовому засіданні встановлено, що 1/4 частка вищевказаного майна належала ОСОБА_2 , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав від 10.07.2023 року /а.с.13-18/.
Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 114894 грн. за 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 133534 грн. за 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2499 га, кадастровий номер -:02:001:0232, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Кульчин Ківерцівського району Волинської області; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 20363 грн. за 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0617 га, кадастровий номер -:02:001:0233, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кульчин Ківерцівського району Волинської області; припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частку вищевказаного майна; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2687 грн., витрати пов`язані з проведення оцінки нерухомого майна в розмірі 3600 грн. та 4152,94 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

06.07.2023 року державним реєстратором, на підставі вказаного рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року, внесено відомості до Державного реєстру речових прав, про припинення за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частку у вищезазначеному майні /а.с.13-18/

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в пункті 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18, зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина п`ята статті 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Як вбачається із копії довідки Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції №50 від 09.04.2024 року, залишок боргу ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 по виконавчому листі Ківерцівського районного суду Волинської області №158/541/22 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 114894 грн. за 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 133534 грн. за 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2499 га, кадастровий номер -:02:001:0232, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Кульчин Ківерцівського району Волинської області; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 20363 грн. за 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0617 га, кадастровий номер - :02:001:0233, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кульчин Ківерцівського району Волинської області; припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частку вищевказаного майна; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2687 грн., витрати пов`язані з проведення оцінки нерухомого майна в розмірі 3600 грн. та 4152,94 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи, станом на 09.04.2024 року становить 201808,94 грн. /а.с.119/.

Отже, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року щодо компенсації вартості 1/4 частини оспорюваного майна, з ОСОБА_4 , для балансу інтересів між сторони, стягнено грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 вартості її частки майна.

Відтак, позивач ОСОБА_4 зобов`язана задовольнити інтереси відповідача ОСОБА_2 , відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року, за рахунок продажу даного майна та поділу коштів або залишення даного майна у своєму користуванні і сплати компенсації за рахунок власного бюджету.

Таким чином, не сплата позивачем ОСОБА_4 грошової компенсації є фактично невиконанням рішення суду від 14.12.2022 року щодо компенсації вартості 1/4 частини оспорюваного майна, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що 06.07.2023 року державним реєстратором, на підставі вказаного рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року, внесено відомості до Державного реєстру речових прав, про припинення за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частку у вищезазначеному майні /а.с.13-18/.

Однак, після припинення права власності ОСОБА_2 на частину вказаного майна, на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року право власності на нього не перейшло до ОСОБА_4 , оскільки у останньої наявна заборгованість по компенсації за право на вказане майно.

При цьому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Шевчук Д.О. про те, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку із зверненням позивача із позовною заявою до неналежного відповідача, з огляду на наступне.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права.

Оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі. Якщо таким органом є суд, то особа, чиє право оспорюється, може вимагати його визнання шляхом звернення із зустрічним позовом.

З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

Згідно із положеннями статей 15 та 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Перевіривши доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, суд встановив, що предметом позову у даній справі є вимога позивача ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частини оспорюваного майна.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).

Тобто, відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Отже, у даній справі, відповідачами мають бути ті особи, які не визнають, що до особи позивача переходить право власності на частину майна, в даному випадку ОСОБА_2 , оскільки остання заперечує щодо визнання за позивачем ОСОБА_4 вищезазначеного права на майно та оспорює його, що підтверджується безпосередньо показами у судовому засіданні та відзивом на позовну заяву.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_4 фактично не виконала рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 року щодо компенсації 1/4 частини оспорюваного майна, суд приходить до висновку про безпідставність вказаного позову, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 355-356, 364 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Хитрик Руслан Іванович, адреса: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 14, Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача адвокат Шевчук Дар`я Олегівна, адреса: м. Луцьк, вул. Набережна, 2/83, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 14.05.2024 року.