Справа № 281/102/22
провадження №2/279/315/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з серетарем ОСОБА_1 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з 06.11.2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем, мають неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільно не проживають, дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Під час прийняття рішння у справі просить врахувати, те що 28.01.2021 року він отримав тяжку побутову травму, у зв`язку з чим постійно проходить обстеження та лікування. Також зазначив, що надає матеріальну допомогу на утримання доньки, в жовтні 2023 року придбав доньці смартфон, в листопаді придбав кросівки, постійно оплачує мобільний зв`язок.

Позивачем відповідь на відзив не подано.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України .

Сторони мають спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходяться на утриманні позивача.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, працездатного віку, інших утриманців не має.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд, враховує матеріальний стан обох сторін та визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування позову позивач вказала, що відповідач не має постійного та офіційного місця роботи, інших утриманців немає.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька через, що кожен з них має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, потреби неповнолітньої дитини, враховуючи визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду, аналізуючи норми закону з урахуванням поданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та визначає їх в розмірі 3000 гривень щомісяця, оскільки позивачем не доведено обґрунтованості заявленого розміру аліментів. Вказаний судом розмір аліментів відповідає встановленим обставинам справи, вимогам розумності та справедливості, не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

На час звернення до суду 09.03.2022 року неповнолітній доньці ОСОБА_4 виповнилося 17 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року становить 1309 гривень.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.ч.1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку ст.141 ЦПК України.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 79, 180-184, 191 СК України,

У Х В А Л И В :

Позовну вимогу про стягнення аліментів задовольнити частково.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженц с.Червона Волока Лугинського району Житомирської обалсті, проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 09.03.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_3 992 (дев`ясот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом