Єдиний унікальний номер 725/4517/24
Номер провадження 2/725/789/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21.07.2002 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, Україна, актовий запис № 832.

Посилається в позовній заяві, що між ним та відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Від даного шлюбу мають дітей: неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зауважує, що діти давно вже проживають із ним окремо від мами/відповідачки. Звертає увагу суду на те, що відповідачка не проти того, що їх спільні діти проживають і проживатимуть на далі із ним. Отже, просив розірвати шлюб та місце проживання дітей, після розірвання шлюбу, залишити з ним на його самостійному вихованні та утриманні.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст.21СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексуУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу який зареєстрований 21.07.2002 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, Україна, актовий запис № 832 /а.с.13/.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Від даного шлюбу сторонни мають дітей: неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.14,15/.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.17/. Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.12/.

Сторони по справі досягли взаємної згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей з укладенням договору між батьками щодо здійснення виховання та визначення місця проживання дітей від 18.05.2024р. /а.с.16/.

Позивач позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач по справі не заперечує щодо задоволення позову.

Отже, вказаний спосіб, який був використаний сторонами для вирішення питання проживання дітей в добровільному порядку.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Отже, позивач звертаючись із даним позовом не просить суд визначити місце проживання дітей у зв`язку із спором між подружжям, а лише просить суд вказати з ким проживають діти.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Однак, судом встановлено, що одному із синів вже є повних 17 років, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.14/.

Відповідно до ст.160 ч.3 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Ст.18 СК України закріплено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Ч.2 ст.47 ЦПК України, визначено, що неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла сімнадцятирічного віку, при вирішенні питання про визначення місця його проживання, суд враховує бажання дитини та законодавчо закріплене його право обирати своє місце проживання за власним бажанням. Враховуючи вищенаведені норми закону та ті обставини, що він вже проживає із своїм батьком - ОСОБА_1 , суд вбачає за необхідне в даній частині позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає частковому задоволенню.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 109, 110, 180, 181,182, 183, 272 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 21.07.2002 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, Україна, актовий запис № 832.

Малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу, залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко