ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 липня 2024 року

м. Харків

справа №635/4878/23

провадження №22-ц/818/1226/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків цивільну справу за позовом ПрАТ «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу, -

за апеляційною скаргою ПрАТ «Харківенергозбут» на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2024 року, постановлене суддею Лук`яненко С.А.

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №041-15531 про постачання електричної енергії споживачу у розмірі 148853,88 грн., а саме: заборгованість за електроенергію у розмірі 114161,18 гривень, пеню у розмірі 14874,80 гривень, 3% річних у розмірі 2797,18 гривень та індекс інфляції у розмірі 17020,72 гривень, а також стягнути судовий збір у розмірі 2648,00 гривень.

Заочним рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 №041-15531 за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року станом на 01.05.2023 року у розмірі 114161 гривні 18 копійок та 3 % річних за січень та лютий 2022 року у розмірі 104 гривень 86 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2060 гривень 24 копійок. В інші частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариства «Харківенергозбут» просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні пені та індексу інфляції та постановити в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги право позивача нараховувати пеню та інфляцію в порядку передбаченому законом.

04.06.2024 року ПАТ «Харківенергозбут» подало заяву в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, стягнути з відповідача пеню та інфляційні втрати, при цьому зазначивши в рішенні про відтермінування виконання рішення про стягнення до скасування воєнного стану.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимогст.367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Колегія суддів переглядає рішення суду лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та інфляційних втрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено факт існування заборгованості за спожиту електроенергію, а тому нарахована заборгованість за договором про постачання електричної енергії від 01.01.2021 №041-15531 за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року станом на 01.05.2023 року складає 114161,18 гривень підлягає стягненню з відповідача. Нарахування позивачем під час дії в Україні воєнного стану штрафних санкцій у вигляді пені суперечить обов`язковому для виконання рішенню НКРЕКП, а тому є неправомірним, в зв`язку з чим у задоволенні вимоги про стягнення пені за період 16.02.2022 року по 30.04.2023 р. у розмірі 14874,80 грн. слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що на підставі підписаної фізичною особою відповідачем по справі заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договору) ОСОБА_1 приєднався до договору про постачання електричної енергії споживачу №041-15531 від 01.01.2021 на умовах Комерційної пропозиції №133Ф-П від 01.08.2021.

Відповідно п.2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійнює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 5.7 Договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

За умовами п. 4 комерційної пропозиції №133Ф-П розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за спожиту електричну енергію.

Також п. 5 Комерційної пропозиції №133Ф-П встановлено, що Рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

Згідно з підпунктом 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно підписаної відповідачем заяви-приєднання з додатком до Договоу про постачання електричної енергії споживачу початок постачання електричної енергії до об`єкту в смт. Високий 62Z598 з 01 січня 2021 року.

Згідно переданих даних від АТ «Харківобленерго» проведено відповідні нарахування та за результатами розрахункових періодів сформовані рахунки за електричну енергію з грудня 2021 року по серпень 2022 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу, з урахуванням проведених оплат відповідач за період з грудня 2021 року по серпень 2022 року станом на 01.05.2023 року має заборгованість у розмірі 114161,18 гривень.

Також згідно наданого позивачем розрахунку ОСОБА_1 за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року станом на 01.05.2023 року нарахована пеня у розмірі 14874,80 грн., а також нараховано 3 % річних в сумі 2797,18 грн. за період з січня 2022 року по квітень 2023 року станом на 01.05.2023 року та індекс інфляції за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року станом на 01.05.2023 року у сумі 17020,72 грн..

Позовні вимоги в цій частині позивач обґрунтовував тим, що укладеним сторонами Договором передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за Договором у вигляді пені. Також позивач наголошує, що через порушення договірних зобов`язань ним було нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

Постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.

Що стосується посилання скаржника на те, що у даному випадку мали застосовуватися норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, оскільки вони мають вищу юридичну силу ніж постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) судова колегія відхиляє.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірник договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку).

Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів.

Типові і примірні договори входять до системи джерел господарського договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частини четвертої статті 179 ГК України типові договори затверджуються Кабінетом Міністрів України або у випадках, передбачених законом, іншим органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті З Закону «Про ринок електричної енергії»).

Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта.

Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор заначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинами справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина