РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року

м. Рівне

Справа № 572/4645/24

Провадження № 22-ц/4815/1357/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2024 року (постановлену у складі судді Ведяніною Т.О.) у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі своєї дружини ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтовував тим, що саме він здійснює повне утримання та забезпечення дитини ОСОБА_4 , яка проживає разом із ним, за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як мати дитини ОСОБА_2 , не бере участі в її утриманні.

Просив суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу за його заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалу суду мотивовано недоведеністю наявності у заявника права грошової вимоги стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її у апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що саме він здійснює повне утримання дитини ОСОБА_4 .

За змістом ст. 141 СК України, у нього наявне право на стягнення аліментів на утримання дитини, не залежно від того чи перебуває він у шлюбі з боржником матір`ю дитини.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви про видачу судового наказу та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За положеннями п. 4 ч. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як вбачається з копії витягу №1500, виданого 18 квітня 2024 року Центром надання адміністративних послуг Сарненської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані по АДРЕСА_1 , тобто проживають за однією адресою.

Доказів окремого проживання матері дитини - ОСОБА_2 заявником до заяви про видачу судового наказу не додано.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді у Сарненському районному суді Рівненської області перебуває справа № 572/2093/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини.

Вказаний спір щодо місця проживання дитини, станом на сьогодні, судом не вирішено.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, підстави, за наявності яких суд може видати судовий наказ про стягнення аліментів, відсутні, оскільки заявником не доведено виникнення у нього права грошової вимоги.

Доводи ОСОБА_1 про виконання ним обов`язків щодо утримання дитини, на підтвердження чого він покликається на долучені до заяви копії квитанцій про сплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування та жіночого одягу, не є підставою для задоволення заяви про видачу судового наказу.

Заявник не позбавлений права звернутися з вимогами про стягнення аліментів у позовному провадженні та доводити наявність підстав для їх стягнення за допомогою належних та допустимих доказів.

Таким чином, місцевим судом правомірно відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки такі вимоги не є безспірними.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.