Справа № 754/377/24
У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаря представника позивача представника відповідача Рябенка В.О. Бондар І.П. ОСОБА_3.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.01.2024 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.03.2024 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

До суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Бондар І.П. про відмову від позову та стягнення судових витрат з відповідача, яка обгрунтована тим, що після пред`явлення позову відповідачем було сплачено заборгованість в повному обсязі, а відтак предмет спору відсутній. При цьому представник позивача просить задовольнити вимоги позову щодо стягнення з відповідача судових витрат в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримала, просили стягнути судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заяву про закриття провадження, заперечував в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, при цьому зазначив, що позивач не надав належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що зазначені у позові, що було б підставою для відмови у задоволенні позову, а саме: не міститься доказу, що відповідач є власником вказаної квартири, оскільки долучена копія витягу свідчить про іншого власника; аналогічно як і доказів того, що площа квартири саме 77 кв.м, з якої позивач розрахував розмір щомісячного внеску; відсутність підписів на акті звірки; обставини щодо тарифів, внесків не підтверджені; доказів підтвердження витрат на забезпечення охорони будинку; сума заборгованості в підсумку не відповідає) Таким чином, вирішуючи заяву про компенсацію понесених витрат на правову допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації, зокрема чи відповідають зазначені в документах дані характеру та обсягу правничої допомоги.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову на будь - якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову. В разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі слід закрити за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19) прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Стороною позивача було зазначено, що заборгованість перед товариством відповідачем була погашена, а тому на даний час відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, а також перевіривши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження по даній справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно із п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, передбачено, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Заявлені позовні вимоги були задоволені відповідачем після пред`явлення позову до суду, шляхом внесення на розрахунковий рахунок позивача коштів.

Із наведеного слідує, що позивач не підтримує свої вимоги внаслідок задоволення їх відповідачем після звернення позивача із даним позовом до суду та відкриття провадження у справі.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги положення ст. 142 ЦПК України суд вважає, що в даному випадку наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. стороною позивача надано: договір про надання правової допомоги від 28.12.2023, укладений між адвокатом Бондар І. П. та ОСББ «ЖК «Лісова Казка»; акт про надання правової допомоги від 06.02.2024; платіжну інструкцію № 914 від 06.02.2024 на суму 5000,00 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000634 на ім`я Бондар І.П. ; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 28.12.2023.

В свою чергу, з доданих до позовної заяви документів вбачається, що представник позивача не вчиняв жодних дій щодо збору доказів, оскільки дати доданих до позовної заяви документів датовані більш ранніми датами ніж дата видачі ордеру. Зокрема до позову не долучені документи щодо рішень загальних зборів і, відповідно, щодо права власності відповідача на підтвердження вимог стягнення саме з відповідача суми заборгованості, оскільки витяг з державного реєстру речових прав стосується іншої квартири (не спірної) і іншого власника (не відповідача), що спростовує доводи належного супроводу щодо надання правової допомоги.

За змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Слід зазначити, справи даної категорії є нескладними виконані адвокатом роботи (надані послуги), зважаючи на викладене вище не є об`ємними; обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зважаючи на вищевикладене також не є великим; ціну позову, яка складає 12 367,37 грн. Розмір витрат на правничу допомогу заявлений до стягнення складає 40% від ціни позову.

Вирішуючи заяву про компенсацію понесених витрат на правову допомогу, суд дослідив та оцінив додані заявником документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації, зокрема чи відповідають зазначені в документах дані характеру та обсягу правничої допомоги. Проаналізувавши обставини справи та факт добровільного виконання відповідачем заявлених позовних вимог, враховуючи обсяги наданих адвокатом послуг правничої допомоги, приймаючи до уваги, що справа відноситься до категорії малозначних справ та не становить значної складності, позовна заява не містить будь-яких складних розрахунків чи описань подій, враховуючи співмірність з ціною позову, керуючись принципом пропорційності, достатності та справедливості, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позову про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 255, 133, 137. 141 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» про відмову від позову та стягнення судових витрат, задовольнити частково.

Провадження по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості- закрити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути позивачу - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» (, юридична адреса: м. Київ, вул Радистів, 34-Е) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1 342 грн., відповідно до платіжної інструкції № 877 від 27.12.2023 в розмірі 2 684 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» 50 відсотків сплаченої суми судового збору - 1342,00 грн.

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складно 10.05.2024.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон