Справа № 766/1503/23 Головуюча у 1-й інстанції Шолох Л. М.
Провадження № 22ц/812/191/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Коломієць В. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , як законної

представниці неповнолітньої ОСОБА_2 ,

подану від її імені адвокаткою Мотельчук Юлією Ігорівною,

на ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва Шолох Л. М., постановлену 10 грудня 2023 року в приміщенні суду в місті Миколаєві зі складанням її повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , як законної

представниці неповнолітньої ОСОБА_2 ,

третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу

Нікодон Олексій Олександрович

(далі приватний нотаріус Нікодон О. О.)

про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 липня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_1 , як законної представниці неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа приватний нотаріус Нікодон О. О., в якому просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , що посвідчений 11 березня 2022 року приватним нотаріусом, за яким зроблено розпорядження на випадок смерті ОСОБА_4 про заповідання усього належного йому майна на користь неповнолітньої.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 вересня 2023 року за поданою ОСОБА_3 позовною заявою відкрито провадження і справа призначена у підготовче засідання на 9 жовтня 2023 року.

4 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , як законною представницею неповнолітньої ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокатка Мотельчук Ю. І., подано клопотання про передачу справи за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва на підставі статті 27 ЦПК України, за місцем постійного перебування відповідачки з дитиною, яке в наступний час зареєстровано у АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 9 жовтня 2023 року клопотання представниці відповідачки задоволено і справа направлена за підсудністю за місцем тимчасового зареєстрованого перебування відповідачки разом з неповнолітньою дитиною до Центрального районного суду міста Миколаєва.

10 листопада 2023 року справа надійшла до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2023 року справа за позовом ОСОБА_3 передана на розгляд Херсонському міському суду Херсонської області на підставі статті 30, пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України.

Постановлюючи ухвалу суддя суду першої інстанції виходила з наявності підстав для застосування при розгляді справи виключної підсудності, наслідком порушення якої виникають підстави для скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі представниця відповідачки адвокатка Мотельчук Ю. І., просить скасувати ухвалу суду, а справу повернути до Центрального районного суду міста Миколаєва для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

На думку представниці відповідачки суд першої інстанції не звернув увагу на те, що правовідносини, які є предметом позовної заяви визначаються за правилами загальної підсудності за місцем зареєстрованого перебування відповідачки з дитиною і не відносяться до виключної підсудності.

При тому повертаючи справу до Херсонського міського суду Херсонської області суддя не звернула увагу на положення статті 32 ЦПК України, якою визначено, що спори між судами щодо підсудності не допускаються. Також постановлюючи ухвалу, яка оскаржується, суддя порушила принцип змагальності сторін, оскільки збирала докази у справі з власної ініціативи.

Представником позивачки на апеляційну скаргу подано відзив, у якому він вважає доводи скарги необґрунтованими, а ухвалу суду такою, що відповідає нормам процесуального та матеріального права, для чого ним ретельно викладено правове обґрунтування.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 2 та 9 лютого 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені в скарзі доводи в порядку письмового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу на розгляд іншого суду, суддя місцевого суду виходила з положень частини 1 статті 30 ЦПК України, які встановлюють, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, а оскільки спір виник з приводу визнання заповіту відносно, зокрема нерухомого майна, яке знаходиться у місті Херсоні, то справа не підсудна Центральному районному суду міста Миколаєва. Так як справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, то є усі підстави для направлення справи іншому суду.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи.

Із змісту позову та матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 , як особа, що вважає себе спадкоємицею за законом звернулася для прийняття спадщини, після смерті її цивільного чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі її заяви заведена спадкова справа. Спадщина померлого складається із нерухомого майна, яке розташовано у місті Херсоні та Херсонській області, та іншого рухомого майна.

В процесі оформлення спадкових прав ОСОБА_3 дізналася про наявність заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 , на користь доньки відповідачки, який вона оспорила, подавши позов про визнання заповіту недійсним.

Тому предметом такого позову є певна матеріально-правова вимога позивачки до відповідачки, стосовно якої позивачка просить прийняти судове рішення, а підставою -обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги щодо захисту її прав та охоронюваного законом інтересу.

Отже, предметом поданого ОСОБА_3 позову є спір з приводу оформлення спадкових прав за заповітом, за яким здійснено розпорядження відносно належного заповідачу майна, яким є зокрема, нерухоме майно, що розташовано виключно у місті Херсоні та Херсонській області, а за такого, вимоги про визнання заповіту недійсним є позовними вимогами, що виникли із приводу прав на нерухоме майно, а тому повинні пред`являтися за місцезнаходженням такого майна, яке знаходить на території міста Херсону та Херсонської області.

Таким чином висновок суду про направлення звернення позивача до Центрального районного суду міста Миколаєва з порушенням правил підсудності є правильним, а передача ним справи, яка належить до виключної територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, на розгляд Херсонського міського суду Херсонської області з посиланням на частину 1 статті 30 ЦПК України є обґрунтованою.

Збирання до постановлення ухвали, що оскаржується, відомостей з Єдиного демографічного реєстру та Державного реєстру щодо нерухомого майна не є збиранням доказів, у розумінні статті 81 ЦПК України, на що посилається представниця відповідачки, а є здійсненням суддею перевірки даних про зареєстровані місця проживання чи перебування осіб, які приймають участь у справі та розташування основної частини нерухомого майна, з приводу прав на яке виник спір у справі. Такі дії суду відповідають подальшій меті вирішення питання про винесення ухвали про прийняття справи до провадження згідно до частини 2 статті 187 ЦПК України з дотриманням правил підсудності, передбаченої не лише статтею 27 ЦПК України, а і статтею 30 ЦПК України, наслідком порушенням правил якої при розгляді справи по суті є скасування судового рішення.

Не є слушними і посилання адвокатки на статтю 32 ЦПК України щодо недопущення спорів між судами про підсудність, оскільки ухвала Херсонського міського суду Херсонської області ґрунтувалася на положеннях про правила підсудності, визначені статтею 27 ЦПК України, а ухвала, що оспорюється, ґрунтується на правилах виключної підсудності, передбаченої статтею 30 ЦПК України, яка повинна застосовуватися у будь-якому випадку, з метою правильного і законного розгляду справи.

При тому одночасне цитування висновків, викладених ВС про застосування норм права, які містяться у постановах ВС від 13 квітня 2022 року у справі №373/118/20, постанові ВС від 2 лютого 2022 року у справі №185/8191/16-ц, постанові ВС від 17 листопада 2021 року у справі №755/5684/18-ц і постанові ВП ВС від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390, усіма судами та представницею відповідачки зроблено на свій розсуд, де розуміння кожного відрізняється від суті викладених правових висновків, окрім застосування цих висновків суддею Центрального районного суду міста Миколаєва згідно до статті 263 ЦПК України. А саме посилаючись на висновки ВС та зазначаючи про те, що визнання заповіту недійсним відносно нерухомого майна не є спором з приводу нерухомого майна, представницею відповідачки не лише здійснено тлумачення винятково на користь відповідачки, але не звернута увага, навіть, на перелік можливих спорів, які ВС відносить до спорів, які виникають з приводу нерухомого майна, яким зокрема, є немайновий «спір про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини», а не лише спори, пов`язані з майном, якими є односторонні правочини щодо нерухомого майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, так як постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості розгляду справи Центральним районним судом міста Миколаєва у зв`язку з тим, що предмет позову не пов`язаний з нерухомим майном, так як пов`язаний безпосередньо з попередніми вимогами про оспорювання одностороннього правочину, яким є заповіт померлого, є помилковими, враховуючи ті обставини, що права і обов`язки сторін в порядку спадкування за таким правочином виникли виключно з приводу нерухомого майна.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 , яка подана від її імені адвокаткою Мотельчук Юлії Ігорівни - залишити без задоволення, а ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

В. В. Коломієць