Справа № 274/7185/24 Провадження № 2/0274/1736/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участі секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,

позивача,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення ним двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 30.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.11.2024 представник Військової частини НОМЕР_1 подав до суду клопотання про зупинення розгляду справи. В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідач у справі - сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_2 (у складі ВЧ НОМЕР_3 ). Згідно із доповіддю командира ВЧ НОМЕР_2 від 02.10.2022 та на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 20.10.2022 № 148 сержант ОСОБА_3 вважається таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання. Станом на 13.11.2024 місцезнаходження військовослужбовця залишається невідомим. Просить зупинити провадження, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечила та зазначила, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, передбачено зупинення провадження у справі у разі підтвердження факту перебування сторони або третьої особи у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань, які переведені на воєнний стан або залучені до виконання бойових завдань. ОСОБА_3 визнаний безвісти зниклим, такий статус не відповідає умовам п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки, статус безвісти зниклого означає відсутність відомостей про місце перебування особи, що унеможливлює доведення його участі в бойових діях чи виконанні обов`язків військової служби. Статус безвісти зниклого не позбавляє можливості здійснення аліментних виплат, згідно з законодавства за особами, які вважаються безвісти зниклими, зберігається право на грошове забезпечення.

Розглянувши подане клопотання про зупинення провадження, суд зазначає наступне.

У ст. 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до витягу із наказу ВЧ НОМЕР_2 від 04.10.2022 за № 129, сержант ОСОБА_3 , вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередню участь у ОСОБА_5 діях (забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) перебуваючи безпосередньо в рамках ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-тактичного угруповання "Соледар" у Донецькій області, з метою виконання (бойових, спеціальних) завдань - у зв`язку зі зникненням безвісти.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 в справі №6-1957цс16 висловлено правову позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.08.2022 в справі №461/5209/19 виснувано, що: «22 серпня 2022 року позивач ОСОБА 4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР 1, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР 1 від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА 4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09.11.2022 в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21.12.2022 в справі №456/2541/19.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.08.2022 в справі №461/5209/19 зазначено: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА 4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14.12.2022 № 757/52540/16-ц та від 17.01.2023 № 501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань у зоні бойових дій.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі його дію не припинено.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Разом із тим відповідач є зниклим безвісти, наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.10.2022 за № 129 вибув зі складу сил та засобів, які залучені та приймають безпосередню участь у бойових діях.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення).

Однак, суд звертає увагу на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до безпідставного позбавлення дитини на значний час матеріальної допомоги від батька, оскільки позовна вимога стосується саме виплати аліментів. Зупинення провадження затягує строки розгляду справи й перебування учасників справи в стані невизначеності, що може призвести до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Виходячи із найвищих інтересів дитини, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

Керуючись ст. ст. 223, 251, 259, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника третьої особи Військова частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2024

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА