Номер провадження: 22-ц/813/4137/24
Справа № 522/4582/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Свяченої Ю.Б. 28 грудня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 грудня 2018 року Приморським районним місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2715, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що подружнє життя ОСОБА_2 з відповідачем не склалося у зв`язку із різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, подружжя втратило почуття любові та взаєморозуміння.

Сімейні стосунки між подружжям погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Подружжя тривалий час разом не проживає, спільне господарство не веде. Подальше збереження шлюбу неможливе, сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю.

Від спільного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 грудня 2018 року Приморським районним місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2715, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції взагалі не встановлювалися фактичні обставини того, що подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку із різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, подружжя втратило почуття любові та взаєморозуміння.

Крім того, судом першої інстанції були порушені положення ст. ст. 15, 43, 272 ЦПК України.

Сторони про розгляд справи на 30 квітня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1

30 квітня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та її представника.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 грудня 2018 року у Приморському районному міста Одеси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_2 посилалась на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку із різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, подружжя втратило почуття любові та взаєморозуміння, сімейні стосунки між подружжям погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Подружжя тривалий час разом не проживає, спільне господарство не веде.

На переконання позивачки, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Колегія суддів приймає до уваги, що у позовній заяві ОСОБА_2 стверджувала, що не бажає в подальшому перебувати в шлюбі з відповідачем, посилаючись на те, що між сторонами втрачено почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного.

Згідно ч. 1 ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може зупинити розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення (ч. 7 ст. 240 ЦПК України).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року провадження у справі було зупинено, сторонам наданий строк для примирення у два місяці.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції врахувавши позицію сторін, обставини справи, частково задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення, надавши сторонам строк для примирення два місяці.

Однак, після поновлення провадження у справі сторони не досягли примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Колегія суддів також враховує, що позов про розірвання шлюбу був поданий у березні 2023 року, і до часу розгляду справи апеляційним судом минуло більше року, при цьому об`єктивних доказів можливості примирення між сторонами до суду не надано і судом таких не встановлено.

Позивач зазначала, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у них відсутні спільні інтереси, тому примирення між сторонами неможливе.

А відтак, апеляційний суд вважає, що встановлені у справі обставини дійсно свідчать про те, що подальше збереження сім`ї між сторонами не вбачається можливим.

Таким чином, встановивши, що збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам ст. ст. 24, 56 СК України.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення про розірвання шлюбу між сторонами, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для його розірвання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції взагалі не встановлювалися фактичні обставини того, що подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку із різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки, подружжя втратило почуття любові та взаєморозуміння, є безпідставними, оскільки на суд не може бути покладений обов`язок з`ясування причин виникнення конфліктних відносин між подружжям та інших обставин, які призвели до розірвання шлюбу, а їх аналіз, розуміння та усунення покладається на учасників спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були порушені положення ст. ст.15, 43, 272 ЦПК України, вищевказаних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, та не можуть бути визнані підставою для скасування законного рішення суду.

Жодних доказів, за яких можливо зробити висновок про те, що шлюб сторін підлягає збереженню, апеляційна скарга не містить.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він позбавлений можливості бачитись із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є предметом розгляду даної справи, та є підставою для звернення до суду першої інстанції із відповідними позовними вимогами.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 09 травня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе