Справа № 723/1135/24
Провадження № 2/723/1789/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Мелещук Валентин Васильович до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Мелещук В.В. , звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті розпорядилася усім своїм майном, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, на користь ОСОБА_6 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га, яку прийняв її син ОСОБА_6 .

Також вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га.

Зазначає, що він, будучи спадкоємцем за законом першої черги майна, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_6 , спадщину прийняв, оскільки проживав, але не був зареєстрований разом з батьком на час його смерті.

Також зазначає, що разом ОСОБА_6 на день його смерті, були зареєстровані особи: ОСОБА_8 - його дружина, ОСОБА_3 - син дружини, які є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 .

Отже, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт», яка знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектари, успадкованеа в рівних долях двома спадкоємцями за законом, а саме права на земельну частку (пай) набув син ОСОБА_1 та права на земельну частку (пай) набула дружина - ОСОБА_8 . Спадкоємці не оформили право на спадину за законом у нотаріальному порядку.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт», яка знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектари.

Дана частка права на земельну частку (пай) набута в рівних частках синами ОСОБА_8 , спадкоємцям за законом першої черги: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відповідачами по справі, які не спадщину не претендують та відмовляються від її прийняття на користь позивача.

Зазначає, що не можє отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки немає документального підтвердження, що він постійно проживав з батьком ОСОБА_6 на час смерті його смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 , крім того оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено.

Просить встановити факт, що він постійно проживав з батьком ОСОБА_6 на час його смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановити факт, що сертифікат на право на земельну часку (пай) серії ЧВ №0149147, який виданий на ім`я ОСОБА_9 належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати за позивачем право власності на майно, що складається з права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ЧВ №0149147 від 09 червня 1997 року.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, його представник адвокат Мелещук В.В. надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги вони підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили провести розгляд справи у їх відсутності та зазначали, що позовні вимоги та обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, визнають в повному обсязі, а також відмовляються від своїх часток у праві на земельну частку (пай), що залишилося після смерті ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 .

Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачами подано заяву про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Давидівка, у віці 86 років, померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті розпорядилася усім своїм майном, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, на користь ОСОБА_6 .

З копії сертифікату серії ЧВ №0149147 на земельну частку (пай) вбачається, що ОСОБА_9 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га та знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) 19.02.2024 року №202 вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 одна й та ж особа.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №4 від 14.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії довідок, виданих виконкомом Давидівської сільської ради 03.03.2009 року за №382 та встановлено, померла ОСОБА_5 дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 1912 року по день смерті. Спадкоємець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно постійно проживав в одному будинку з померлою з 1954 року по день її смерті, своєчасно, в шестимісячний термін, вступив в управління спадковим майном померлої, здійснив капітальний ремонт житлового будинку, здійснює догляд за земельною ділянкою.

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Давидівка, у віці 64 роки, помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

З довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) 19.02.2024 року №201 вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_2 . Разом із ним на день його смерті, були зареєстровані особи: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (дружина) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 (син дружини).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №0 від 14.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 24.01.1994 року уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_10 обрала прізвище « ОСОБА_10 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 у віці 60 років в с. Давидівка, Сторожинецького району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

З довідки, виданої Сторожинецькою міською радою 05.12.2022 року за №4366 вбачається, що у зі`язку зі смертю ОСОБА_9 , якій належала земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0162 площею 0,7019 га - ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також факт належності ОСОБА_7 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0149147 виданого на ім`я ОСОБА_9 , а тому позовні вимоги в частині встановлення данних фактів слід задовольнити.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном.

Також встановлено що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовляються від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України).

Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачами чи іншими особами заперечувалося право позивача щодо предмета позову.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

За таких встановлених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і їх слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.ст.12, 15, 16, 1216, 1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 198, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача Мелещук Валентин Васильович до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0149147, що виданий Сторожинецькою районною державною адміністрацією 09 червня 1997 року на ім`я ОСОБА_9 належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , постійно проживав з ОСОБА_6 на час його смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт», що знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0149147, який виданий Сторожинецькою районною державною адміністрацією 09 червня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: