Справа № 559/3364/24
Провадження № 2/559/947/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Рижко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1.1 В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у фактичному шлюбі, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.03.2021 позивачка вдруге вийшла заміж та змінила прізвище не « ОСОБА_4 ». Згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду від 06 квітня 2021 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зросли, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначені у частці від заробітку відповідача.

1.2 Відповідач правом на подання відзиву у встановлений законом строк не скористався.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 12.09.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 22.10.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у фактичному шлюбу та є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

10.03.2021 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.6).

Згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду від 06 квітня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9,17).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом.

При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, зокрема, в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Зокрема, розмір аліментів у сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку було визначено судовим наказом від 06.04.2021, тобто більше як 3 роки тому і на даний час такий розмір аліментів не може в повній мірі покрити витрати, пов`язані з утримання доньки та забезпечити її потреби. Позивачка як отримувач аліментів бажає визначити їх розмір у частці від доходу, що є її правом. При цьому відповідач не надав суду доказів про неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачем.

Вирішуючи дану справу, суд керується принципом забезпечення якнайкращих інтересів дитини і сплата аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Разом з тим, це мінімальний розмір аліментів, передбачений законом. Тому позов задовольняє.

Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити: змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити їх розмір, визначений судовим наказом Дубенського міськрайонного суду від 06 квітня 2021 року та стягнути з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: О.Ю. Жуковська