Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

27 лютого 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

при секретарі судового засідання Согор А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40; ), в інтересах якого діє адвокат Горячев Артем Віталійович (адреса: 04112, м. Київ, вул. Ж. Жабаєва, 7) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про відшкодування шкоди, -

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в інтересах якого діє адвокат Горячев Артем Віталійович, звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому, з урахуванням заяви заяви про уточнення позовних вимог від 20.02.2024, просить стягнути з відповідача суму в якості страхового відшкодування у розмірі 83146 грн. 86 коп.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 20.06.2020 мiж Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір страхування транспортних засобів №ЕР.200339259, предметом якого є стьрахування транcпортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , за яким ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім - особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 25 грудня 2020 р. на 532 км. + 300 м. а/д М 06 Київ-Чоп, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Iveco», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 (надалі за текстом - «Потерпілий») та застрахованого транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . До Позивача звернувся Потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі Страхового акту №1464/1, Розрахунку страхового відшкодування враховуючи Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.01.2021 р., та Ремонтну калькуляції №1464 від 25.01.2021 p., здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 83146 грн. 86 коп. Під час дослідження страхового випадку, стало відомо, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , водій застрахованого транспортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.02.2021 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до вiдповiдача про відшкодування завданої школи (в порядку регресу). З метою досудового врегулювання спору 18.10.2023 року вiдповiдачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди. Однак, станом на момент подачі позовної відповідачем не погашена сума страхового відшкодування. Враховуючи наведене позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошенням, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач та третя особа неодноразово не з`являлися в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на неявку відповідача, неподання ним відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.06.2020 мiж Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір страхування транспортних засобів №ЕР.200339259, предметом якого є стьрахування транcпортного засобу «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , за яким ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім - особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.02.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Правопорушення полягало в тому, що 25.12.2020 року, о 15:15 год. на а/д Київ - Чоп, 532 км + 300 м, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення, не оцінивши дорожню обстановку, не вибравши безпечну швидкість та інтервал, із автомобілем «Stralis 460 Iveco -Magirus» д.н.з. НОМЕР_3 із напівпричепом Krone н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 та внаслідок іннерційного руху здійснив наїзд на дорожнє огородження. Автомобілі отримали механічні пошкодження. 25.12.2020 року о 16:25 год. на а/д Київ - Чоп, 532 км + 300 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 та випив алкоголь після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820 у присутності двох свідків. Результат позитивний 3,21 % проміле, AREH-0126, тест № 1330. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б, д», 12.1, 13.1., п.п. 2.9 «А», 2.10 «є». Отже, ОСОБА_1 порушив ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, будучи учасником ДТП, вжив після ДТП алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду.

Згідно п. 38.1.1.а ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позивач на підставі Страхового акту №1464/1, Розрахунку страхового відшкодування враховуючи Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25.01.2021 р., та Ремонтну калькуляції №1464 від 25.01.2021 p., здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 83 146 (вісімдесят три тисячі сто сорок шість) 86 коп., що підтверджується платіжним дорученням №00055933 від 09.06.2021 р.

Вiдповiдно до звіту № SOS_-73 від 25.01.2021 року вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Iveco Stralis 460» реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 102896 грн. 23 коп.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 83146 грн. 86 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 28.12.2020 року та страхового акту № 1464/1. Факт зазначеної виплати підтверджується платiжним дорученням № 00055933 від 09.06.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Крім того, згідно п. 38.1.1.а ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування).

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму в якості страхового відшкодування в розмірі 83146 (вісімдесят три тисячі сто сорок шість) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40; );

представник позивача - Горячев Артем Віталійович (адреса: 04112, м. Київ, вул. Ж. Жабаєва, 7);

відповідач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ