Справа № 541/92/24
Номер провадження 2/541/615/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Вірченко О.М., за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Росвен інвест Україна» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 07 лютого 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 7384333 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 11 липня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Росвен інвест Україна» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 32 000 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 24 000 грн - заборгованість за відсотками. Після передачі права вимоги за кредитним договором відповідач не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість на вказану суму.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3 на звороті).

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено факт видачі відповідачу кредитних коштів, факт користування ними, не доведений розмір заборгованості. Заначив, що ці факти можуть буті підтверджені первинними бухгалтерськими документами, які в матеріалах справи відсутні (а.с. 74-75).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07 лютого 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики № 7384333 (далі - договір). За умовами, встановленими договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 8 000 грн, строк кредиту - 30 днів, дата повернення - 09 березня 2023 року (п.п. 1.2, 2.2 договору). Сторонами було узгоджено всі умови укладеного договору позики, зокрема і розмір процентної ставки, що підтверджується електронними підписами у договорі (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 20 договору цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

В п. 21 договору визначений порядок створення та накладення електронних підписів сторонами договору, в якому зазначено, що договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі.

Згідно з п.п. 22, 23 договору позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ. Договір укладено із використанням мобільного застосунку «СlісkСredit - онлайн кредит». Сторони узгодили наступний спосіб надсилання (у тому числі повторного) підписаного договору позичальнику: примірник договору надсилається на електронну пошту позичальника, вказану в договорі. Примірник договору також доступний позичальнику в особистому кабінеті. Засвідчена копія договору на папері надається позичальнику за його письмовим зверненням, яке розглядається у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, договір про надання кредиту підписаний відповідачем в електронній формі за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 07 лютого 2023 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 не був би укладений.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

При укладенні кредитного договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують - свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер телефону, рахунок. Саме на вказаний ним номер телефону банком було направлено одноразовий ідентифікатор, яким відповідач скористався, ввівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір. При цьому кошти були перераховано саме на вказаний позичальником номер рахунку. Відповідачем не надано суду належних, достовірних та беззаперечних доказів про неналежність йому картки № НОМЕР_1 та неперерахування на неї коштів у розмірі 8 000 грн.

На підтвердження укладення кредитного договору позивачем було надано лист ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» про детальний опис дій, вчинених сторонами для укладення договору від 07 лютого 2023 року №7384333, з якого вбачається наступне. Відповідач в кредитному калькуляторі, що був розміщений на сайті товариства, попередньо обрав суму кредиту і термін кредитування, ознайомився із відсотковою ставкою і вартістю кредиту у вказаній ним сумі і на вказаний ним термін, тобто істотні умови, на яких бажав би отримати кредит і натиснув відповідну кнопку «Подати заявку» (створення заявки на отримання кредиту і початок реєстрації особистого кабінету в ITC Товариства). Позичальник заповнив всі поля форми реєстрації - анкети (у тому числі вказав дані своєї банківської карти НОМЕР_1 , на яку він бажав отримати позику та верифікував цю картку (шляхом введення у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку, підтвердив, що є власником відповідної картки). З метою укладення договору позики з товариством позичальник сформував і направив заявку на веб-Сайті товариства шляхом обрання доступних параметрів позики. Після отримання заявки позичальника, товариство схвалило її. Позичальнику на електронну пошту було направлено повідомлення про прийняте рішення. Крім цього, зазначена інформація була відображена в особистому кабінеті у вигляді розміщення оферти (пропозиції укласти договір), що містила в тому числі проект договору позики. Після того, як позичальник ознайомився з даною офертою, здійснив акцепт наданої товариством оферти. На вказану позичальником в ІКС товариства електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 було надіслано одноразовий ідентифікатор НОМЕР_3, що було згенеровано під час проходження позичальником процедури укладення договору. Прийняття позичальником оферти (акцепт) та укладання (підписання) договору позики було здійснено шляхом надсилання електронного повідомлення про акцепт оферти, підписане одноразовим ідентифікатором шляхом введення його значення у відповідне поле ITC товариства. Договір позики було збережено в електронному вигляді в особистому кабінеті позичальника, а також направлено позичальнику на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 .Після підписання договору товариством було перераховано кошти на платіжну картку НОМЕР_1 , вказану Клієнтом.

Таким чином, відповідач послідовно виконав дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

11 липня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Росвен інвест Україна» належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 12-15).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 11 липня 2023 року № 01.02-36/23 ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 000 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 24 000 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 16-18).

Враховуючи, що у відповідача виникли зобов`язання перед ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», він має обов`язок перед новим кредитором ТОВ «Росвен інвест Україна», до якого право вимоги перейшло за договором факторингу.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Ст.ст. 512, 514 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 07 лютого 2023 року № 7384333, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати відсотків.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2023 року № 7384333 в розмірі 32 000 грн, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна», місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, , за кредитним договором від 07 лютого 2023 року № 7384333 в розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп., судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

Повний текст рішення складено 13 травня 2024 року.

Суддя: О. М. Вірченко