Справа №601/1512/24
Провадження № 2/601/489/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

при секретарі судового засідання Бончик А.П.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про повернення грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про стягнення з приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича 369 гривень витрат виконавчого провадження та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» 42762 гривень 63 копійки грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Русланом Вікторовичем винесено постанову ВП N 60942249 про арешт майна (коштів) боржника, за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» до ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого напису № 30316 від 10.12.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та стягнуто із ОСОБА_2 в користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» кошти в розмірі: 40 310.41 (сорок тисяч триста десять гривень сорок одна копійка) грн. заборгованості, та 369 (триста шістдесят дев`ять гривень) грн. витрат виконавчого провадження.

31 серпня 2023 року представником боржника адвокатом Скибою В.М. подано позов до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Кондратюк Руслан Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду № 607/12382/23 від 05.10.2023, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчиненого 10.12.2019 та зареєстровано в реєстрі за № 30316, визнано таким, що не підлягає виконанню.

З метою добровільного повернення коштів, як таких що стягнуті без належних на це підстав, відповідно до судового рішення від 31.08.2023 (справа № 607/12382/23), ОСОБА_2 24.11.2023 звернувся до приватного виконавця Кондратюка Р.В. із заявою про повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 36 282 гривень 19 копійок, та судовий збір в розмірі 1073.60 копійок. Проте, жодної відповіді на заяву, щодо повернення грошових коштів, як і повернення самих коштів від відповідача не надходило.

Таким чином, відповідач будучи повідомлений позивачем, та знаючи про винесене рішення суду від 31.08.2023 №607/12382/23 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовляється в добровільному порядку повертати стягнуті згідно виконавчого провадження грошові кошти, а саме: 40 310 (сорок тисяч триста десять) гривень 41(сорок одна) копійка грошові кошти, які повинно повернути ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та 369 (триста шістдесят дев`ять гривень) грн. витрат виконавчого провадження, які повинен повернути приватний виконавець Кондратюк Руслан Вікторович.

Дані обставини підтверджуються також даними у Інформації про виконавче провадження сформованої АСВП, згідно якої виконавчий напис виконано та провадження закрито на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 (фактичне повне виконання рішення).

В свою чергу ч. 2 ст. 625 цього Кодексу зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже відповідно до викладених вище обставин між позивачем та відповідачем виникли, після відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача коштів, та в подальшому існували, зокрема після стягнення грошових коштів з рахунків позивача та визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню - грошові зобов`язання, невиконання яких зумовлює застосування положень статті 625 ЦК України, оскільки після набрання законної сили ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 31.08.2023 (справа № 607/12382/2023) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у приватного виконавця Кондратюка Р.В. виникли зобов`язання повернути ОСОБА_2 стягнуті грошові кошти.

Як вбачається з наведених нижче розрахунків (суми боргу, розрахунку інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами, штрафні санкції, загальна заборгованість за користування грошовими коштами за період прострочення грошового зобов`язання 258 днів ( з 31.08.2023 по 14.05.2024) складає:

40 310,41грн. (сума боргу) + 1 598,64 гри. (інфляційне збільшення) + 853,58 грн. (штрафні санкції) = 42 762,63 грн.

Таким чином, оскільки вказаний вище виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню, відповідно відстала підстава, на якій відповідачі набули кошти від позивача, унаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з його виконанням. У зв`язку із наведеним, позивач, посилаючись на положення статті 1212 Цивільного кодексу України, просив суд стягнути із відповідачів на його користь безпідставно отримані кошти у загальному розмірі з приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича 369 гривень витрат виконавчого провадження та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» 42762 гривень 63 копійки грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні.

Представник позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, які викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним сином повідомлялися про день та час розгляду справи. Від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Сідорова В.М. надійшла заява про відкладення слухання справи. Однак судом визнано причини неявки неповажними, оскільки на надано підтвердження поважності причин неявки.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 липня 2024 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (код ЄРДПУО 42642578, місцезнаходження м. Київ вулиця Саксаганського, 14/301) в якості співвідповідача до участі у цивільній справі за позовом адвоката Скиби Віталія Михайловича, що діє в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича 369гривень виконавчого збору та з ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» про повернення грошових коштів в сумі 42 762.63 гривні, стягнутих у виконавчому провадженні ВП № 60942249.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про повернення грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні.

Відповідачі приватний виконавець Кондратюк Р.В. та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» належним чином повідомлялись судом про розгляд даного провадження, шляхом направлення на їх адресу рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими до неї документами. Відзиви від відповідачів не надходили.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, оскільки відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзиви на позовну заяву, суд на підставі вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд виходить з наступного.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Так, з матеріалів справи убачається, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31.08.2023, ухваленим по справі №607/12382/23, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30316, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 10.12.2019 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 35982,19 грн.

Вказане судове рішення було ухвалено у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, приватний виконавець Кондратюк Руслан Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, зазначене судове рішення ухвалене судом у справі між тими самими сторонами, воно набрало законної сили у встановленому законом порядку, а відтак у розумінні частини четвертої статті 82 ЦПК України має преюдиційний характер відносно даної справи, що розглядається.

Згідно описової та мотивувальної частини вказаного рішення суду убачається, що в ході розгляду судової справи № 607/12382/23, судом було встановлено, що 10.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 30316, за яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором від 29.03.2012 № R за період 20.03.2018 по 23.10.2019. у розмірі 35982,19 грн.

31.12.2019 постановою приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича відкрито виконавче провадження № 60942249, на підставі виконавчого напису №30316, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 10.12.2019 р. Також зазначено про необхідність стягнення 3628,22 гривень основної винагороди приватного виконавця.

З відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження 60942249 значиться завершеним. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження 60942249 зазначено, що сума грошових коштів, що підлягає до стягнення становить 36282,19 гривень, в подальшому сума до стягнення становить 40310,41 гривень, 39910,41грн. та 369 гривень, 40080 грн та 40310,41 гривень.

Звертаючись до суду із позовом у цій справі, позивач посилався на те, що з нього безпідставно стягнуто грошові кошти в розмірі 40310,41 грн. та 369 грн. витрат виконавчого провадження, який виконував вказаний вище виконавчий напис нотаріуса, в подальшому був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Відповідно до ч.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушення, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд вважає, що позивачем не подано до позовної заяви належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, а саме: стягнення з позивача в користь відповідачів зазанчених у позовній заяві коштів. З цих підстав суд критично оцінює надану інформацію з відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про результати виконавчого провадження 60942249, оскільки в цих відомостях містяться різні суми, що підлягали до стягнення: 36282,19 гривень, в подальшому сума до стягнення становить 40310,41 гривень, 39910,41грн. та 369 гривень, 40080 грн та 40310,41 гривень. Позивачем не доведено первинними документати, які суми були на його думку безпідставно стягнуто з нього в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», а які в користь приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача стосовно наявності у відповідачів обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів перед позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 4, 7, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про стягнення з приватного виконавця Кондратюка Руслана Вікторовича 369 гривень витрат виконавчого провадження та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» 42762 гривень 63 копійки грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідач: приватний виконавець Кондратюк Руслан Вікторович, адреса: вулиця Шевченка, 196/1, м. Кременець, Тернопільської області.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», юридична адреса: вулиця Саксаганського, 14/301, м. Київ, .

Повний текст рішення буде складено 02.12.2024.

Головуючий: