ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

м. Харків

справа №619/813/24

провадження №22-ц/818/1998/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: Державний бюджет України

розглянувши в порядку ст.369ЦПКУкраїни в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного бюджету України про зобов`язання виплатити компенсацію та моральну шкоду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року, постановлену суддею Нечипоренко І.М.

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного бюджету України про стягнення шкоди.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що суд помилково не прийняв до уваги той факт, що, подаючи позовну заяву, вона звільнена від сплати судового збору, крім того виконала всі вимоги суду та надала уточнену позовну заяву із копією для сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником не усунено недоліки ухвали суду про залишення заяви без руху.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 29 січня 2024 року ОСОБА_1 поштою направила до суду позов до Державного бюджету України про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що нею не зазначено повного найменування сторін, ціни позову, змісту позовних вимог щодо суми компенсації, не викладено докази щодо незвернення до суду із тотожним позовом та не сплачено судовий збір.

Копію ухвали ОСОБА_1 отримала 17.02.2024 року.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви.

Так, частиною третьої цієї статті передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі частини 4ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 зазначила всі, на її думку, істотні обставини справи, визначила відповідача - Державний бюджет України, зауважила про всі підстави, за яких вимушена звернутися до суду.

Після отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 подала до суду заяву клопотання в якій зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору, оскільки звернулась із позовом про стягнення моральної шкоди спричиненої внаслідок бездіяльності органів поліції.

Таким чином ОСОБА_1 частково виконала вимоги ухвали суду, а саме надала клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на підстави звільнення. Також надано копії позовної заяви.

Суд на зазначене уваги не звернув, зазначивши про невиконання ухвали про залишення позову без руху в повному обсязі.

Разом з тим посилання суду на незазначення ціни позову та суми компенсації, доказів на обґрунтування заявлених вимог є безпідставними, оскільки у позовній заяві позивачка зазначила розмір компенсації - 500000,00 грн, та докази на власний розсуд.

Проте позивачкою на виконання вимог ухвали не зазначено відповідача у даній справі, а саме фізичну чи юридичну особу, Державу України або уповноважений орган.

Державний бюджет України не є юридичною особою, або уповноваженим державою органом та не може бути відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне змінити ухвалу суду в частині мотивів повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Оскільки частина 4 статті 376ЦПК України передбачає у якості підстави для зміни судового рішення також і випадки доповнення або зміни його мотивувальної частини, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а саме: оскаржувану ухвалу змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367,368, п.2 ч.1 ст.374, ч. 4 ст.376ст.ст.381,382-384,389,390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова