ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4100/16-ц Номер провадження 22-ц/814/833/24Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К.Ш. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Кириченко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії у якій просив:

поновити строк для подання скарги;

визнати незаконними дії державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі ОСОБА_3 , що виражена у нарахуванні заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 64014241 по сплаті аліментів у сумі 574107,34 гривень та винесені постанови про сплату судового збору в сумі 57410.73 гривень та зобов`язати скасувати їх;

стягнути з Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східної о міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) судові витрати у сумі 10 000 гривень

Обгрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_1 вказує, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18.01.2017 року у цивільній справі № 545/4100/16-ц, з нього стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вказаного рішення з нього проводиться стягнення аліментів ВП № 64014241 за місцем роботи -ФОП ОСОБА_5 де він працює водієм. Станом на 01.04.2023 року заборгованість по даному виконавчому провадженню відсутня. Після того, як була заблокована його кредитна картка, 05.06.2023 року він звернувся до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі із заявою про надання детального розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по вищевказаному виконавчому провадженню, а також надання копій документів на підставі яких нарахована заборгованість.

04.07.2023 року скаржник отримав відповідь про те, що була нарахована заборгованість у сумі 574107,34 гривень на підставі довідки від 23.05.2023 року. В межах розгляду цивільної справи № 545/3343/21 щодо стягнення зі скаржника аліментів на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 8000 грн за клопотанням ОСОБА_2 було надано доступ до кредитної карти АТ КБ «ПриватБанк» що належить ОСОБА_1 в період з 01.11.2020 року по 12.05.2022 року. Проте скаржник вказує, що рух коштів по кредитній картці не є його доходом , оскільки велика частина фінансових операцій не оподатковувалась у зв`язку із тим що не є заробітком, частина коштів направлялась на картковий рахунок скаржника самим ОСОБА_1 та його родичами, що також не може вважатися доходом.

У зв`язку із чим просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця в частині оскарження дій і рішень державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 збору - закрито.

Роз`яснено скаржнику, що розгляд зазначеної справи в частині оскарження дій і рішень державного виконавця про стягнення виконавчого збору віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі ОСОБА_3 , що виражена у нарахуванні заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 64014241 по сплаті аліментів у сумі 574107,34 гривень, про зобов`язання скасувати її відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вказане рішення у якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права , оскільки судом неповно з`ясовано обставини , що мають значення для справи , а також висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги по своїй суті є тотожними доводам скарги поданої до суду першої інстанції. Апелянт вказує, що рух коштів по його карті не є його доходом.

Зокрема посилається на те , що карта АТ КБ «ПриватБанк» є кредитною , та використовується ОСОБА_1 у побуті.

Також зазначає, що 20.01.2021 отримавши від різних осіб кошти у борг , одним платежем сплатив заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 у сумі 140 992,49 грн.

Згодом здійснював повернення боргу , шляхом перерахування незначних сум позичальникам зі своєї картки.

Посилаючись на висновки Верховного Суду ОСОБА_4 зазначає, що спрямовувати на споживання можна лише такі доходи, які становлять приріст майна конкретної особи (заробітна плата , гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам , орендна плата , тощо) саме тому лише той дохід який збільшує майно платника аліментів , якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, підлягає врахуванню під час визначення розміру аліментів. Доходи платника аліментів які по своїй природі не становлять приріст майна , не підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів.

ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги не оскаржує ухвалу суду першої інстанції стосовно закриття провадження по справі в частині оскарження дій та рішень державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні його скарги , та ухвалити нове рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Полтавський ВДВС у Полтавському районі Полтавської області надав відзив на апеляційну скаргу у якому вказував , що скаржником а ні під час судового розгляду , а ні в позасудовому порядку не надано доказів , які б підтверджували доводи викладені у скарзі. У зв`язку із цим ВДВС просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено, що 18 січня 2017 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області позов ОСОБА_2 задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 12.08.2014 , у розмірі 1/3 від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 , починаючи з 20.12.2016 до повноліття дитини, було видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні в Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції.

29.12.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 545/4100/16-ц.

Постановою держвиконавця від 07.05.2021 було звернуто стягнення на доходи боржника.

Скаржник вказує, що отримує єдиний дохід на посаді водія в ФОП ОСОБА_5 , аліменти становлять 1449-1618 грн.

01.12.2022, 02.05.2023 ОСОБА_1 було пред`явлено вимоги про надання вичерпної інформації про дохід(заробіток) за період грудень 2020 листопад 2022 (включно) у вигляді довідом форми ОК-5/ОК-7, про надання пояснень щодо доходів отриманих на банківські рахунки АТ КБ Приватбанк за період з 01.01.2017 по 01.11.2020, з 01.11.2020 по 12.05.2022, надати копії договорів купівлі-продажу транспортних засобів.

02.05.2023 до відділу надійшла заява представника стягувача з додатками-виписками доходів, отриманих боржником.

З метою перевірки наданої інформації, державним виконавцем 02.05.2023 надіслано запит до АТ КБ «ПриватБанк» про надання інформації (виписки по рахункам) стосовно доходів отриманих на рахунок ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 12.05.2022. Беручи до уваги виписку з АТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла до відділу 17.05.2023, державним виконавцем було зроблено висновок, що за період з 01.07.2020 по 12.05.2023 боржник отримував дохід на картковий рахунок.

Також на запит державного виконавця від 03.05.2023 надійшла відповідь ТСЦ 5341, згідно з якою боржником ОСОБА_1 було продано 4 автомобілі та відповідно отримано дохід за період з 2021 по 2022 роки.

Державним виконавцем було складено довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2023, яка становить 590774,02 гривень.

На думку стягувача, ОСОБА_1 фактично провадив та провадить підприємницьку діяльність без реєстрації, а саме: надає послуги спецтехніки (послуги маніпулятора, вивозу будівельного сміття та інше); продаж піску, щебню, гранвідсіву, ґрунту, керамзиту; продаж цегли, плит дорожніх, блоків фундаментальних, тощо; стягувачем надано роздруківки оголошень з відкритих інтернет ресурсів (ОLХ) про запропоновані послуги, про пошук на роботу водіїв, продаж вантажних автомобілів та причепів з використанням належного скаржнику номера мобільного телефону, належність якого скаржнику була підтверджена в судовому засіданні, номер телефону також зазначений скаржником в самій скарзі. Стягувач зазначила, що з витрат по картці убачається, що сплата комунальних платежів провадилася скаржником за послуги , надані адресою проживання скаржника: АДРЕСА_1 , а не за іншими адресами, що скаржник поліпшив своє матеріальне становище і будує новий будинок, а не робить ремонт старого, що убачається з роздруківок супутникових знімків.

Статтею 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Відповідно до частини першої наведеної статті, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості (частина 2 статті 195 СК України).

У частині третій статті 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Частиною восьмою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У цій справі заявник оскаржує дії державного виконавця, оскільки вважає, що останнім неправильно обрано базу нарахування аліментів, а саме: не фактично отримуваний ним дохід та дохід у вигляді заробітної плати , а загальний оборот коштів по кредитній карті ОСОБА_1 . З урахуванням таких обґрунтувань вважав безпідставним перерахунок заборгованості по аліментах здійснений виконавцем 23.05.2023 на підставі заяви ОСОБА_2 , згідно якого у скаржника за період з 2021 по 2023 рік наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 574 107,34 грн.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Вказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб , містить не вичерпний перелік видів доходів з яких здійснюється відрахування аліментів , серед яких , зокрема, зазначено інші види заробітку . На вказаний пункт посилається і виконавець , в підтвердження правомірності здійснення нарахувань заборгованості з аліментів на всі кошти що надходили ОСОБА_1 на кредитний картковий рахунок.

Та колегія суддів не може погодитись із таким висновком виходячи з слідуючого.

Положення статті 81 СК України та частини 3 статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття "заробітку" також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття "заробіток", ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Вживання терміну "дохід" у дужках після поняття "заробіток" може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, провадження № 61-45100сво18.

Враховуючи вказаний висновок , суд першої інстанції відхилив всі аргументи скарги поданої ОСОБА_1 , щодо отримання коштів у борг, сплату аліментів на іншу дитину, сплату комунальних послуг родичів, перерахування коштів на кредитну карту з метою продовження пільгового періоду використання карти. Відхиляючи вказані аргументи, районний суд посилався на недоведеність останніх належними доказами.

Натомість , суд не надав належної оцінки факту , що кошти які надходили на карту , не всі являються доходом з якого підлягають відрахуванню аліменти в розумінні законодавства України, оскільки згідно виписки що міститься у матеріалах справи , з деталей операцій по картці, не можливо зробити висновок що надходження та операції по карті є заробітком «доходом». Крім того , враховуючи , що нарахування виконавцем проводилось згідно виписки за кредитною картою , не встановлено , які кошти вносились як прибуток (плата за надані послуги) , а які з метою продовження пільгового періоду користування картою без сплати відсотків за її користування.

Такий розрахунок дійсно порушує права ОСОБА_1 оскільки здійснений без належного дослідження дійсного походження коштів , що надходили на картковий рахунок ОСОБА_1 , та вважалися виконавцем такими , що є доходом (заробітком), а тому такий висновок державного виконавця та місцевого суду колегія суддів вважає припущенням так як в матеріалах справи відсутні конкретні докази походження цих коштів.

Згідно з вимогами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Щодо транспортних засобів.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року у справі № 758/10761/13-ц, провадження № 61-19815сво19, зроблено висновок, що "загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів. Натомість, грошовий дохід, який є просто еквівалентом відчуженого платником аліментів майна, не повинен враховуватись під час визначення розміру аліментів".

З урахуванням вказаного , неможливо здійснити висновок про правомірність відрахування 1/3 частини від вартості реалізованого ОСОБА_1 майна , а саме транспортних засобів : ГАЗ , модель 2705, ДНЗ НОМЕР_1 ; VOLVO модель FH 12,ДНЗ НОМЕР_2 ; DAF, модель AS95 XF, ДНЗ НОМЕР_3 ; SAMRO ,модель 2EC 19, причіп , ДНЗ НОМЕР_4 , так як отримані кошти від продажу вказаного майна не можуть вважатись доходом, з якого проводяться стягнення аліментів.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням зазначених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що дії державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м.Суми) Троян Інни Володимирівни щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом №545/4100/16-ц у виконавчому провадженні №64014241 є неправомірними, а вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, вимоги в частині скасування розрахунку заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають, оскільки проведення виконавцем нового розрахунку заборгованості по аліментах, який буде проведено на усунення порушення, скасовує дію попереднього.

Не врахувавши вказані норми чинного законодавства та не давши належної оцінки дослідженим доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що скарга є необґрунтованою.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, а тому, згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині відмови у задовленні скарги про визнання незаконними дій держаного виконавця з постановленням апеляційним судом нового судового рішення про часткове задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 374, ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні скарги на дії державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м.Суми) Троян Інни Володимирівни .

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м.Суми) Троян Інни Володимирівни та зобов`язання вчинити певні дії , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 64014241 по сплаті аліментів у сумі 574107,34 гривень задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі ОСОБА_3 , що виражена у нарахуванні заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 64014241 по сплаті аліментів у сумі 574107,34 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законноi сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днiв з дня набрання законноi сили.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов