Справа № 6-179/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., при секретарі Корень В.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву адвоката Шпуганича Василя Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шпуганич В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивує тим, що ухвалю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2009 подання РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення закордонного паспорта ОСОБА_1 задоволено та державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та вилучено у нього закордонний паспорт до моменту погашення ним заборгованості.

Під заборгованістю зазначено що на примусовому виконанні в Ужгородському РВ ДВС перебував судовий наказ 28-ю-56 від 10.09.2008 виданий Господарським судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Концерн "Галнафтогаз" 20862,55 грн. основного боргу, 438.11 грн. збільшеного боргу як інфляція, 149,70 грн. - проценти, 9325.21 грн. - штрафні санкції, 507,76 грн. сплаченого третейського збору за розгляд справи у третейському суді.

Судовий наказ перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС у межах ВП №10346681. У подальшому, судовий наказ до виконання стягувачем не пред`являвся.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка ведеться з вересня 2016, відомості про перебування на виконанні виконавчого документа судового наказу чи будь якого документа по відношенню до ОСОБА_1 , в інтересах якого встановлено обмеження, відсутні.

Враховуючи, що з 2010 року виконавчий документ по виконавчому провадженні №10346681 повернуто, повторно виконавчий документ стягувачем до виконання не пред`являвся, тому відсутні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Окрім того, просить врахувати, що ОСОБА_1 має інвалідність III групи і відповідно до законодавства у військовий час має право виїзду за кордон, в тому числі для виконання завдань щодо допомоги Збройним Силам України, доставки вантажів транспортних засобів.

За такого, просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2009 року.

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі та задоволити клопотаня.

Представник відділу ДВС в Ужгородському районі та представник АТ «Концерн Галнафтогаз» у судове засідання на розгляд заяви не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань не подавали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось.

Розглянувши подання та дослідивши матеріали, додані до нього, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2009 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту погашення ним заборгованості.

Судом встановлено, що державним виконавцем 26.01.2010 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №10346681, де боржник ОСОБА_1 , стягувач ВАТ «Концерн Галнафтогаз».

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, а саме встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобов`язання, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, суд зазначає, що право державного/приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, застосування такого суворого заходу, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження та у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачеві ще у 2010 році, та відомості про повторне звернення виконавчого документу до виконання відсутні, боржник ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності та суду не надано належних і допустимих доказів тому, що він вчиняє умисні дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що виправдовують тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2009 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України вмотивованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване до громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2009 у справі №6-179/09.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе