Справа № 464/496/24
пр.№ 2/464/633/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,

встановив:

позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути відшкодування витрат у розмірі 49 766,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.07.2020 між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0644/20-Т/Лв, відповідо до якого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW F25/X3», р.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 05.03.2021 на пр. Червоної Калини, 34А у м. Львові відбулась ДТП за участю автомобіля марки «BMW F25/X3», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 01.04.2021 встановлено, що ДТП відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Відповідно до звіту №441/21 від 22.03.2021 вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля марки «BMW F25/X3», р.н. НОМЕР_1 , складає 55 573,59 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 120 204,42 грн. Водночас, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW F25/X3», р.н. НОМЕР_1 , склала 105 340,45 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», а тому позивач має право зворотної вимоги до страхової винуватця на суму відшкодування у розмірі 55 573,59 грн. Разом з тим, невиплаченою залишилась сума у розмірі 49 766,86 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. 02.04.2021 позивач скерував на адресу ОСОБА_1 претензію про відшкодування збитку, однак остання таку не визнала. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги заперечила в повному обсязі та пояснила, що підтримує доводи, викладені у відповіді на претензію ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Так зазначила, що весь розмір завданої нею шкоди внаслідок ДТП повинен відшкодувати страховик, який відшкодував позивачу кошти у розмірі 55 573,59 грн., що становить увесь розмір завданої шкоди згідно зі звітом оцінки, а розмір витрат, понесених на заміну пошкоджених деталей з урахуванням знову на нові, не підлягає стягненню, з огляду на те, що автомобіль марки «BMW F25/X3», р.н. НОМЕР_1 , є 2013 року випуску. Крім того, позивач не надав доказів того, що поніс витрати на ремонт застрахованого автомобіля потерпілої у розмірі 105 340,45 грн., так само як і доказів того, що автомобіль було відремонтовано. При цьому, зауважила, що огляд експертом пошкодженого транспортного засобу проводився за її відсутності, незважаючи на те, що ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» достеменно було відомо відомості про неї, як винну особу, а тому неможливо підтвердити, що ушкодження, встановлені в ході експертної оцінки, є достовірними.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, таким чином з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Отже, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Так, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, підтриманої Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №686/17155/15-ц, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Також, у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №61-9547св18 зазначено, що системний аналіз ст. ст. 1992, 1994 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна, так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (відновлювальний ремонт транспортного засобу).

Судом встановлено наступне.

03.07.2020 між позивачем ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховиком) та ОСОБА_2 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0644/20-Т/Лв «ALL RISKS», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до умов вказаного договору, страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, які носять ознаки ймовірності та випадковості, зокрема збитків внаслідок ДТП, що полягають у будь-якому пошкодженні або знищенні ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а. с. 5-10).

05.03.2021 о 17.00 год. у м. Львові на пр-ті Червоної Калини, 34А ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку, завдавши технічних пошкоджень, чим порушила вимоги п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху.

Наведені обставини підтверджуються постановою Сихівського районного суду м. Львова від 01.04.2021, яка набрала законної сили 13.04.2021, та якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 25).

Вказана постанова відповідно до ст. 82 ЦПК України має преюдиціальне значення з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною.

05.03.2021 власник застрахованого транспортного засобу марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 звернулась до страховика з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу №0644/20-Т/ЛВ від 03.07.2020 та повідомила про подію, що мала місце 05.03.2021 на пр-ті Червоної Калини, 34А у м. Львові, а саме зіткнення її автомобіля з автомобілем марки «Хюндай Акцент», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок якого транспортний засіб марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_1 , отримав пошкодження лівого переднього крила, переднього бампера (а. с. 16-17).

Станом на 22.03.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «BMW X3», р.н. НОМЕР_1 , становила 120 204,42 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини), а вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу внаслідок його пошкодження з урахуванням коефіцієнта фізичного знову, що становив 0,6237, складала 55 573,59 грн., що підтверджується звітом №441/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспорту, від 22.03.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , а також ремонтною калькуляцією №441/21 від 22.03.2021 (а. с. 26-58).

Водночас, як вбачається з рахунку фактури №BMW-010245 від 17.03.2021, наданого ТОВ «Арія Моторс», а також рахунку №М000007245 від 17.03.2021, наданого СПД ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW F25/X3», р.н. НОМЕР_1 , склала 105 340,45 грн. (а. с. 59-62).

На підставі вищевикладеного, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» складено страховий акт №006.00493721-1 від 26.03.2021 та страховий акт №109.00590921-1 від 26.03.2021 про «пряме врегулювання» збитку, якими визначено суму страхового відшкодування, що становить 105 340,45 грн. (а. с. 63, 64, 71, 72).

Вказану суму сплачено ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ТОВ «Арія Моторс» та ФОП ОСОБА_5 , що підтверджується платіжним дорученням №16320763 від 29.03.2021, а також платіжними інструкціями кредитового переказу коштів №16320727 від 29.03.2021, №16320728 від 29.03.2021, таким чином позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі (а. с. 65, 73, 72).

Зважаючи на викладене та з урахуванням норм чинного законодавства України, що регулюють вказані правовідносини, до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги на отримання від винної особи, тобто відповідача, компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику застрахованого транспортного засобу марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 05.03.2021 на пр-ті Червоної Калини, 34А у м. Львові.

На момент скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як власника автомобіля марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (а. с. 66), таким чином позивач має право вимоги до вказаного товариства в частині стягнення страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу у розмірі 55 573,59 грн.

Водночас, різниця між фактичним розміром шкоди (105 340,45 грн.), сплаченим ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», та страховим відшкодування (55 573,59 грн.), що стягується в порядку прямого врегулювання з страховика відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що становить 49 766,86 грн., з урахуванням вищевикладених норм законодавства, підлягає стягненню з відповідача.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, з огляду на наступне.

Як встановлено судом вище, винуватець ДТП повинен відшкодувати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страхова компанія покриває лише розмір матеріального збитку.

Вказані правові висновки викладені Верховним Судому постановах №522/15636/16-ц від 11.12.2019, №227/2996/16-ц від 11.12.2019, №668/7779/15-ц від 25.11.2019.

Правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Крім того, згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачем, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Як вбачається з звіту №441/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22.03.2021, оцінювач ОСОБА_4 при складанні такого керувався, серед іншого, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2023 № 142/52092 (надалі Методика).

Відповідно до п. 5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

З вказаного слідує, що вимога про виклик заінтересованих осіб для проведення технічного огляду транспортного засобу, а також їх присутність, не є імперативною вимогою, та визначається на розсуд замовника дослідження, у разі наявності відповідної потреби.

Таким чином, доводи відповідача про те, що її не було викликано для проведення огляду транспортного засобу не є обґрунтованими. При цьому, відповідачем не наведено об`єктивних даних про те, що її відсутність під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу призвела до неправильності чи неправомірності виявлених пошкоджень та наданих оцінювачем розрахунків. Такі твердження відповідача є голослівними, оскільки остання не надала будь-яких доказів того, що автомобіль марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , міг отримати також інші ушкодження за інших обставин, окрім як ті, що завдані внаслідок ДТП від 05.03.2021, а тому доводи носять характер припущень, а тому не можуть бути прийняти судом до уваги.

Одночасно, відповідачем не подано будь-яких інших доказів, які б доводили необґрунтованість вимог позивача, клопотань про проведення експертиз остання не заявляла.

Таким чином, доводи відповідача, спростовуються вищевикладеними обставинами, встановленими в ході судового розгляду, а будь-які докази та відомості, які б спростовували висновок суду, в матеріалах справи відсутні.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

Крім цього, встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 684,00 грн., а відтак, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

На підставі ст. ст. 15, 16, 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування витрат у розмірі 49 766 (сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуюча Сабара Л.В.