Справа № 513/1449/24
Провадження № 2-н/513/137/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованості за спожиту електроенергію,

У С Т А Н О В И В:

20 листопада 2024 року заявник звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 12090,42 гривні, три відсотка річних в розмірі 72,10 гривень, інфляційні нарахування в розмірі 984,31 гривня, а також сплачений судовий збір в розмірі 302,80 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані документи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За положеннями частини 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як видно з відповіді на запит до Петропавлівської сільської ради білгород-Дністровського району Одеської області, яка надійшла до суду 22 листопада 2024 року за вх. ЕП-2814/23-Вх, боржник ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 року, виданого Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петропавлівка, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Заявник звернувся до суду 20 листопада 2024 року, тобто до вже померлої особи, а положення ст. 55 ЦПК України стосуються випадків, коли необхідність вирішення питання процесуального правонаступництва виникає після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Чинним законодавством України не передбачена можливість судового розгляду заяви про видачу судового наказу щодо особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України припинено, тому у видачі судового наказу належить відмовити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним судом у Постановах від 16 травня 2018 року, у справі № 183/4229/14-ц, 07 березня 2018 року у справі № 320/13096/13-ц, 14 лютого 2018 року у справі № 310/10284/15 та 16 січня 2018 року у справі № 654/3928/15.

За встановлених обставин у видачі судового наказу належить відмовити.

Частина 2 ст. 164 ЦПК України встановлює, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За положеннями ч.2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст. ст. 163, 165, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" заборгованості за спожиту електроенергію - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя А. І. Бучацька