н/п 2/490/2260/2024
Справа 490/3871/24

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася з даним позовом до відповідача в якому просила: визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружки право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль TOYOTA YARIS 2008 року випуску, сірого кольору, зареєстрований на ОСОБА_1 залишити у власності відповідача ОСОБА_3 ; гроші за продаж автомобіля FIAT 500е, 2014 року випуску, чорного кольору, який був зареєстрований на ОСОБА_3 залишити у власності відповідача.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі, з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної (ринкової) його вартості на час розгляду справи. Це ж правило визначено і в п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Як вбачається з позовних вимог позивачка просить визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, до позову не додано інформації про ринкову вартість даного нерухомого майна.

Крім того, до позовної заяви додано клопотання, в якому позивачка просила суд витребувати документ на право власності на дачний будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо права власності чи інших речових прав на вказане вище нерухоме майно.

За такого, враховуючи вищевказане, позивачці необхідно уточнити вимоги в частині витребування документа про право власності на дачний будинок та надати звіт про оцінку ринкової вартості дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Позивачкою надано звіт з оцінки майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Частиною 6 ст. 106 ЦПК зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.

Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18.

Однак, наданий позивачкою звіт експерта не містять відомостей про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За такого, позивачці необхідно надати суду висновок експерта про вартість об`єкту, який відповідає ч.5 ст. 106 ЦПК України

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouf fredela Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова