Провадження № 2/344/516/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої -Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання - Литвин Х.В.,

представника позивача адвоката Бойчука М.Й.

представника відповідача адвоката Недоходюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2023 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на свою користь 172 576 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище. 07.11.2022 близько 01 год. ночі її мати, ОСОБА_3 виявила, що квартира була залита водою з квартири відповідачки. Після неодноразових дзвінків у двері квартири АДРЕСА_2 , жодної відповіді не було.

За її заявою, ПП «ЖЕО Житло Сервіс» перевірено факт залиття квартири та 07.11.2022 складено відповідний акт, яким встановлено, що причиною залиття було те, що з котла у квартирі АДРЕСА_2 потекла вода.

У результаті залиття, їй заподіяна матеріальна шкода у сумі 172 576 грн. відповідно до висновку експерта. Разом з тим, згідно з актом обстеження ПП «ЖЕО Житло-Сервіс», при візуальному огляді квартири було виявлено : мокрі плями на стелі та стінах, замокли багети (водоемульсійне пофарбування); кімната (дитяча) плями на стелі, на стіні над дверима (водоемульсійне пофарбування), замокла підлога ( ламінат), кімната ( спальня), мокра стеля по периметру, потьоки по стінах, мокра стіна над дверима (водоемульсійне пофарбування), замокла підлога ( ламінат); коридор плями по периметру на стелі; на стінах ( водоемульсійне пофарбування); ванна кімната мокра стеля по периметру; туалет намокла стіна за унітазом і стеля по периметру.

Наступного ранку, після залиття квартири, ОСОБА_4 , яка є невісткою відповідачки та мешкає неподалік, періодично приходить до квартири відповідачки, повідомила про несправність котла у квартирі АДРЕСА_2 , через що відбулось залиття. Вона побачила завдані пошкодження квартири АДРЕСА_3 , проте добровільно відшкодувати заподіяну шкоду ні вона, ні відповідач не бажають. Також повідомила, що відповідач проживає за кодоном, тому вона займається квартирою АДРЕСА_2 .

Разом з тим, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири. Через залиття квартири було порушено звичний спосіб життя матері, ОСОБА_3 , виникла необхідність у додаткових зусиллях для його нормалізації та витрачання часу для вирішення проблем пов`язаних з цим.

10.07.2023 ухвалою суду позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

20.07.2023- позивачем усунуто недоліки.

21.07.2023- ухвалою суду відкрито провадження.

14.08.2023- від відповідача надійшов відзив на позов. У позові просить відмовити. Зокрема, з тих підстав, що висновок комісії про залиття побудований на ймовірних припущеннях. Акт про залиття не відповідає додатку №4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Такий не містить прізвищ власника квартири, що зазнала шкоди і власника квартири завдавала шкоди; не містить обґрунтованих причин залиття шкоди; не описано необхідного обсягу ремонтних робіт; перелік пошкоджених речей, їхня орієнтована вартість; не містить висновку щодо вини особи, що вчинила залиття.

Також вважає, що зі сторони позивача немає достатніх і належних доказів, факту залиття квартири, обставин цього залиття, ушкоджень, які були спричинені зі сторони відповідача.

13.10.2023- ухвалою суду закрито підготовче провадження.

07.11.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову.

07.11.2023- ухвалою суду відмовлено у забезпечені позову.

Представник позивача адвокат Бойчук М.Й. у вступному слові позовні вимоги підтримав з мотивів, що викладені письмово. Позов просив задоволити.

Представник відповідача адвокат Недоходюк І.В. у позові просив відмовити через безпідставність, з мотивів, що викладені письмово.

Проаналізувавши пояснення у вступному слові представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, судом встановлено наступне :

Згідно з договором дарування, що посвідчений 21.11.2016 приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М., р. №1167, ОСОБА_1 до 07.07.2023 була власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 32,2 кв.м. ( а.с. 41, 189)

Відповідно до відомостей інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, №372639339 від 04.04.2024, - 07.07.2023 ОСОБА_1 відчужила таку квартиру ( а.с. 189).

Поряд з цим, згідно з відомостями інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності за №372641599 від 03.04.2024, квартира АДРЕСА_4 , на праві власності з 09.08.2011 належить ОСОБА_2 ( а.с. 187).

Відповідно до Акту обстеження стану квартири АДРЕСА_1 , складеного комісією у складі працівників ПП «ЖЕО Житло-Сервіс» ( головного інженера ОСОБА_5 , майстра ОСОБА_6 , сантехніка ОСОБА_7 ) від 07.11.2022, таке було проведено у зв`язку із затопленням квартири АДРЕСА_2 .

При візуальному огляді квартири АДРЕСА_3 було виявлено : мокрі плями на стелі та стінах, замокли багети ( водоемульсійне пофарбування); кімната (дитяча) плями на стелі, на стіні над дверима ( водоемульсійне пофарбування), замокла підлога ( ламінат), кімната ( спальня), мокра стеля по периметру, потьоки по стінах, мокра стіна над дверима (водоемульсійне пофарбування), замокла підлога ( ламінат); коридор плями по периметру на стелі; на стінах ( водоемульсійне пофарбування); ванна кімната мокра стеля по периметру; туалет намокла стіна за унітазом і стеля по периметру. Замокли двері міжкімнатні ( 2шт), двері у кухню, ванну кімнату, туалет.

Також, в акті зазначено, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_3 , стало те, що у квартирі АДРЕСА_2 з котла потекла вода ( а.с. 10).

Суд приймає до уваги покази свідків, зокрема те, що :

Свідок ОСОБА_3 дала покази про те, що є мамою позивачки. У вказаній квартирі 07.11.2022, ночував знайомий їхньої сім`ї. Про те, що має місце затоплення стало відомо близько 01 години, вони викликали обслуговуючу організацію для ліквідації затоплення, так як двері квартири АДРЕСА_2 ніхто не відчиняв. Збитки є реальними, оскільки вона з квартири АДРЕСА_2 текла по всіх стінах, дверях, і збиралась на підлогу.

Свідок ОСОБА_4 дала покази про те, що є невісткою відповідачки у справі, станом на 2022 рік доглядала за квартирою ОСОБА_2 07.11.2022 їй повідомили, що з квартири свекрухи потекла вода. Оглянувши квартиру АДРЕСА_2 , виявила, що лише біля котла була вода. У квартирі АДРЕСА_3 вона бачила, що по стінах були мокрі плями. Однак, зафіксувати таке на фото чи на відео їй не дозволили. Не погоджується з розміром визначених позивачем збитків, так як такі є завищеними. Вони намагались домовитись у позасудовому порядку зробити ремонт, однак протилежна сторона не погодилась; фактично вимагали гроші в розмірі 100 000 грн.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які складали акт обстеження, підтвердили обставини зазначені в акті. Зокрема, свідок ОСОБА_7 вказав, що він здійснював перекриття стояку в будинку для того щоб припинити затоплення. Оглядав дві квартири, зокрема квартира АДРЕСА_3 була повністю затоплена, а у квартирі АДРЕСА_2 т виявлено, що з котла був витік води.

Відповідно до висновку експертного будівельно технічного дослідження №07/03-23, від 17.03.2023, складеного судовим експертом ОСОБА_8 , вбачається, що розмір матеріального збитку, внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1 складає 172 576 грн. з урахування фізичного зносу. Таким експертом 12.12.2022 безпосередньо проведено обстеження квартири ( а.с. 11-36).

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Судом неодноразово було роз`яснено представникам сторін право щодо призначення судом експертизи, зокрема як і для з`ясування розміру завданих збитків, так і з метою з`ясування причин залиття квартири, однак такі не скористались вказаним процесуальним правом.

Посилання представника відповідача на те, що акт, у якому зафіксовано причини та наслідки залиття, не відповідає формі акта про залиття, яка передбачена Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, тому не є належними та допустимими доказами, суд відхиляє з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

У даному акті зазначена дата його складення; обов`язкового складення актів безпосередньо у момент залиття Правила не вимагають.

Так, в акті не зазначено про присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

Однак, такі були присутні під час виявлення залиття, ліквідації наслідків, про що зокрема.

Крім цього, в Правилах йде мова про присутність зацікавлених осіб від певної сторони, а не обов`язок присутності особисто.

Будь-яких доказів на спростування зазначених у актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач, представник не надали. З огляду на викладене доводи про неналежність і недопустимість вказаного акту та не підтвердження ним вини ОСОБА_2 як власника квартири розміщеної поверхом вище над квартирою позивача , є помилковими.

Стосовно того, що в акті не зазначено - власника квартири, з вини якого сталося залиття, та якій, завдано шкоди не може бути єдиною підставою для визнання такого акту неналежним та недопустимим, на спростування відсутності події, завданої шкоди та вини. Оскільки при цьому в акті зазначено квартиру АДРЕСА_2 як об`єкт, в якому з котла опалення потекла вода, що стало причиною затоплення, і як в подальшому встановлено, власником такої є ОСОБА_2 , та квартири АДРЕСА_3 , і як вподальшому встановлено ОСОБА_1 .

Також як судом встановлено обстеження обох квартир здійснювалось за участі комісії, при цьому фактично була присутня представник ОСОБА_2 _ невістка, а з боку власника квартири АДРЕСА_3 - мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 , так як самі власники відсутні. Мельник погоджувалась на відшкодування збитків, однак у не зазначеному стороною позивача розмірі.

При цьому, слід врахувати, що відповідачем оспорюється форма даного акту, а не сам факт залиття.

Акт складений працівниками обслуговуючого будинку підприємства, які уповноважені законом здійснювати огляд (обстеження) квартири, відповідний доказ у передбаченому законом порядку недійсним не визнавався, стороною відповідача не спростований, при цьому він містить конкретну інформацію щодо предмета доказування, і не суперечить іншим доказам.

Зокрема, судом оглянуто відеозапису квартири АДРЕСА_1 , одразу після її затоплення. З візуального спостереження вбачається, що зазначені елементи пошкодження, які відображені в акті обстеження та висновку експерта, співвідносяться між собою.

Так, в силу вимог ст. 319 ЦК України, ст. 151 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 1 ст. 1166 ЦК України саме власник квартири, будучи зобов`язаним утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі, зобов`язаний відшкодувати майнову та моральну шкода, спричинену позивачу пошкодженням його майна.

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі справа №759/4781/16-ц, провадження № 61-9338св18, дійшов висновку, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Так, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або не настання певної події.

Вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позивачем було доведено наявність шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною їм шкодою та залиттям.

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди; не скористалися своїм правом щодо доведення відсутності її вини у залитті квартири позивача. Відтак, вона несе відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок залиття.

Так, не погоджуючись з розміром завданої шкоди, сторона відповідача, подала звіт про оцінку ТОВ «Експерта оцінка майнових прав», за яким розмір завданого збитку 28 002, 86 грн. станом на 11.11.2022.

За сталою практикою Верховного Суду фактичний розмір збитків, завданих залиттям може підтверджуватися різними джерелами доказової інформації, зокрема, кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва щодо ремонтно-відновлювальних робіт (постанова ВС від 25.04.2018 року у справі № 522/8363/13-ц, постанова ВС від 02.05.2018 року у справі № 401/2142/16-ц, постанова ВС від 04.04.2018 року у справі № 362/7517/13-ц).

Матеріальна шкода від залиття квартири повинна бути визначена від вартості відновлювального ремонту, тобто такого становища, яке існувало до залиття.

Разом з тим, у такому ж звіті зазначено, що розрахований збиток є мінімальним, оскільки там врахована лише вартість першочергових необхідних заходів, а не всіх для повернення квартири у стан до затоплення ( такі як осушення, відновлення та заміна меблів) ( Розділ 6, останній абзац). Відтак, даний звіт суд вважає недостатнім та неналежним доказом, оскільки не відповідає вимогам стандарту доказування.

При цьому, суд звертає увагу, що правом на призначення у справі судових будівельно-технічної та оціночної експертизи відповідач та її представник не скористались, незважаючи на роз`яснення судом такого права при з`ясуванні дійсних обставин справи.

Оскільки, розмір завданої шкоди є істотною обставиною, яка підлягає доведенню, і суд, виходячи із принципу диспозитивності, суд дійшов висновок, що стороною відповідача не спростовано розмір збитків, що зазначені у висновку експерта.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди у вказаній частині, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття позивача, а відповідач не довела відсутність вини у заподіяні шкоди, іншого розміру реальних збитків, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем в розмірі 172 576 грн.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Позивач у зв`язку з пошкодженням його майна, викликаним залиттям квартири та необхідністю усунення наслідків цього залиття повинна була вживати додаткових заходів для організації свого життя та побуту. У зв`язку з цим вона зазнала втрат немайнового характеру. З урахуванням обставин справи, принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що в користь позивача із відповідача належить стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 579 грн.

На підставі та керуючись ст.ст. 12,13,81,247,259,223,263,265,268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 172 576 ( сто сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень) матеріальної шкоди та 2 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 579 (дві тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять ) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_5 .

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_6 .

Повне рішення 13.05.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.