САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1179/24
Провадження №4-с/726/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, справу за скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», від імені якого діє представник Калмикова Світлана Сергіївна, на дії та рішення державного виконавця, особа, дії якої оскаржуються: Третій відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

03.05.2024 Садгірським районним судом м. Чернівці, засобами поштового зв`язку, отримано скаргу на дії державного виконавця Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», у якій представник скаржника просить суд визнати незаконними дії Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020 та скасувати постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020. Також просить визнати незаконними дії Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.12.2020 та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.12.2020.

Щодо правомірності звернення до суду та дотримання строків звернення вказує, що згідно із ч.1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свобод.

Вказує, що з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин, а відповідно до розпорядження МЮУ органи державної виконавчої служби продовжили працювати однак особисті прийоми громадян скасовані, звернення відбувалося лише шляхом направлення заяв. Представниками АТ «Ощадбанк» було направлено заяву 01.02.2021 з приводу надання інформації про вчинені виконавчі дії, однак відповіді не отримано.

Крім того, зазначає, що 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні. Поряд із цим, 04.04.2023, 08.06.2023 знову ж направлені відповідні заяви, які також залишені без відповіді, лише після направлення 04.04.2024 адвокатського запиту 23.04.2024 отримано відповідь із відділу ДВС щодо стану виконавчого провадження та саме з цього часу, вважає, що починає відлік 10 денний строк на оскарження винесених постанов, копії яких скаржник вказує, що не отримував, а доказів їх надсилання на адвокатський запит не надано.

Щодо неправомірності дій державного виконавця з винесення постанов про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу зазначає, що дії виконавця із винесення оскаржуваних постанов є незаконними та такими, що порушують право стягувача. Підставою для виведення виконавчого документа та його повернення стала вказана виконавцем відсутність майна у боржника на яке може бути звернуто стягнення, і безрезультатність дій з його розшуку, однак у самому рішенні на підставі якого видано виконавчий лист вказано про можливість звернення стягнення в тому числі за рахунок заставного майна - будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке також є предметом договору іпотеки майна.

Зауважує, що заборона на реалізацію предмета іпотеки почала діяти лише з 24.02.2022, однак на момент винесення оскаржуваних постанов не існувала.

Вказує і на те, що таким чином державним виконавцем не проведено ряд виконавчих дій щодо оцінки та реалізації нерухомого майна та, відповідно, виконання рішення суду і погашення заборгованості перед стягувачем.

Вищезазначена скарга, згідно із даних поштового відправлення, подана до поштового відправлення 02.05.2024, отримана судом 03.05.2024 та того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно із даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024. Судове засідання у справі призначено на 13.05.2024, про що повідомлено сторони.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення.

Представник скаржника ОСОБА_2 підтримала подану скаргу та просила її задовольнити із підстав наведених у скарзі. Розгляд справи просила провести за відсутності представника банку.

Від Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця у якому вказали про те, що виконавче провадження після закінчення терміну зберігання знищено. Вважають, що скаржником пропущені строки звернення. Розгляд скарги просить провести за відсутності представника відділу.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги та надані суду матеріали, суд доходить такого висновку.

Щодо дотримання строків звернення суд виходить із таких норм права та встановлених обставин.

Згідно із положень ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто, законодавець пов`язує відлік строку на оскарження із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Так, оскаржувані постанови винесені 21.12.2020, однак даних про їх надсилання та отримання скаржником суду не надано.

Про необізнаність із винесеними постановами може також свідчити факт неодноразового звернення стягувача із заявами до відділу ДВС з метою отримання інформації про стан виконавчого провадження.

Також скаржник долучає копії надісланих ним заяв до Третього відділу ДВС у місті Чернівці, із даними щодо їх відправки, зокрема:

- від 01.02.2021 у якій вказує про те, що станом на 01.02.2021 стягувачем не отримано жодних постанов та документів виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу у сумі 822 477,60 грн., а тому просить надати інформацію про проведені виконавчі дії, а у випадку винесення постанов надати їх копії (а.с.23-24);

- від 31.03.2023 у якій вказує про те, що станом на 31.03.2023 стягувачем не отримано жодних постанов та документів виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу у сумі 822 477,60 грн., а тому просить надати інформацію про проведені виконавчі дії, а у випадку винесення постанов надати їх копії (а.с.25-26);

- від 06.06.2023 у якій вказує про те, що станом на 06.06.2023 стягувачем не отримано жодних постанов та документів виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу у сумі 822 477,60 грн., а тому просить надати інформацію про проведені виконавчі дії, а у випадку винесення постанов надати їх копії (а.с.27-28).

Крім того, 03.04.2024 стягувач, від імені якого діє представник адвокат Калмикова С.С., подала до Третього відділу ДВС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції адвокатський запит у якому, роз`яснивши наслідки його невиконання, просила надати інформацію про хід виконавчого провадження № 52490107 щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Державний ощадний банк України» у сумі 822 477,60 грн. та у випадку винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу надати оригінал постанови та підтвердження направлення рекомендованим поштовим відправленням стягувачу (а.с.29-30).

Згідно із відповіді на адвокатський запит від Третього відділу ДВС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 25098 від 16.04.2024 начальник відділу інформує, що по боржнику ОСОБА_1 по стягненню 822477,60 грн. АСВП № .12.2020 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підстав п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Надати докази відправки не виявилося за можливе (а.с.31)

Тобто, про відсутність доказів надсилання оскаржуваних постанов стягувачу також вказано у відповіді на адвокатський запит Третього відділу ДВС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 25098 від 16.04.2024.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.Виконавець може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам під розписку.

Представник стягувача зазначає про те, що АТ «Ощадбанк» дізнався про винесені постанови лише з моменту отримання відповіді на адвокатський запит від виконавчої служби 23.04.2024, а згідно із даними рекомендованого поштового відправлення 26.04.2024.

Оцінюючи доводи скаржника та відсутність належних доказів відправки оскаржуваних постанов стягувачу чи факту ознайомлення із ними в іншому порядку, на переконання суду, за наявності доведеного факту отримання скаржником відповіді на адвокатський запит щодо стану виконавчого провадження, за відсутності доказів надсилання копій оскаржуваних постанов стягувачу, керуючись таким стандартом доказування як «баланс ймовірностей», суд доходить висновку, що АТ «Ощадбанк» дотримано 10 денний строк на оскарження постанов.

Вирішуючи вимоги скаржника щодо правомірності дій державного виконавця з винесення постанов про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження та про повернення виконавчого документу стягувачу, суд виходить із такого.

Так, судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 червня 2009 року у справі № 2-421/2009 р., яке набрало чинності 13.06.2009 року, із врахуванням ухвали від 16 вересня 2009 року про виправлення описки, стягнуто на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заборгованість в сумі 822 477,60 грн, в тому числі за рахунок заставленого майна будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6-8).

30.09.2009 Садгірським районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист № 2-241/09 на ім`я боржника ОСОБА_1 на виконання вищевказаного рішення суду (а.с.9).

Згідно із даними Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 18220447 від 18.04.2008 на підставі договору іпотеки № 2260 від 18.04.2008 накладено обтяження на будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказано, що іпотекодержателем є ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання 750 000 грн. (а.с.10).

Крім того, рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2009 року у справі № 2-87/2009 р., яке набрало чинності 13.11.2009 року, стягнуто достроково на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії від 18.04.2008 року № 994 в сумі 78 801 грн 22 коп, в тому числі за рахунок заставленого майна будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11-12).

На виконання цього рішення 23.11.2009 видано Садгірським районним судом м. Чернівці виконавчий лист № 2-89/2009 на ім`я боржника ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно із даними постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецький області Ткачем В.І. відкрито виконавче провадження № 52490107 з виконання виконавчого листа № 2-241/09, виданого 03.06.2009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 822 477,60 грн (а.с.14).

Також відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2016 старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецький області Волощуком О.В. відкрито виконавче провадження № 52492132 з виконання виконавчого листа № 2-87/09, виданого 30.05.2013, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 78 801,22 грн (а.с.15).

Згідно із даних Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 26.09.2019 головним державним виконавцем Третього відділу ДВС міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Чорною М.С. при примусовому виконані у виконавчому провадженні № 52490107 з виконання виконавчого листа № 2-241/09 встановлено, що у відділі перебувають декілька виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 , а тому, на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено об`єднати виконавчі провадження № 52289935, № 52490107, № 52492132, № 56243546, № 59225480 у зведене виконавче провадження № 60167698 (а.с.18).

Крім того, суду надано копію заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 17.09.2019 у якій останнє зверталося до Третього відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із проханням звернутися до суду із поданням про встановлення обмеження виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України (а.с.16-17).

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.09.2019 відмовлено у задоволенні подання державного виконавця Чорної М.С., погодженого із в.о. начальника Третього відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Федоряка О.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа (а.с.19-20).

Відповідно до постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020, головним державним виконавцем Третього відділу ДВС у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Чорною М.С. при примусовому виконані у виконавчому провадженні № 52490107 з виконання виконавчого листа № 2-241/09 встановлено, що на момент перевірки майнового стану боржника, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено та вжиті державним виконавцем заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а тому, керуючись ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено вивести виконавче провадження № 52490107 з примусового виконання виконавчого листа № 2-241/09 із зведеного виконавчого провадження № 60167698.

Крім того, згідно із даних постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2020, головним державним виконавцем Третього відділу ДВС у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Чорною М.С. . при примусовому виконані у виконавчому провадженні № 52490107 з виконання виконавчого листа № 2-241/09 встановлено, що на момент перевірки майнового стану боржника, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено та вжиті державним виконавцем заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а тому, керуючись п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавчий документ виконавчий лист № 2-241/09 повернути стягувачу.

Вирішуючи заявлені вимоги скарги на підставі досліджених доказів, суд враховує таке.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того, ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення зокрема шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями ч.2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Розділом VIІ Закону України «Про виконавче провадження» передбаченопорядок звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із ст. 48 цього ж Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Крім того, ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Так, підставою для винесення оскаржуваної постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020, якою виведено виконавче провадження № 52490107 з примусового виконання виконавчого листа № 2-241/09 стала необхідність повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2020 постановлено повернути стягувачу виконавчий лист № 2-241/09, у зв`язку із тим, що на момент перевірки майнового стану боржника, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено та вжиті державним виконавцем заходи по розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом із тим слід зауважити, що як у виконавчому листі № 2-241/09, так і у рішенні суду, на підставі якого видано такий виконавчий лист, зазначено про стягнення заборгованості в сумі 822 477,60 грн, в тому числі за рахунок заставленого майна будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того у рішенні суду зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 по договору відновлювальної кредитної лінії укладено договір іпотеки нерухомого майна.

Таким чином у боржника ОСОБА_1 наявне майно будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі щодо якого винесено рішення суду, а тому висновок виконавця про відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення є сумнівним.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14.

03.06.2014 року було прийнято Закон України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті, однак, згідно із даних рішення суду ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі потреби у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 750 000 грн, тобто зазначений кредитний договір не підпадав під дію мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із тим, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Вказана норма має ретроспективний характер, однак зупиняється дія статтей 37, 38, 40, 41, 47 Закону України «Про іпотеку», починаючи із 24 лютого 2022 року на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваних постанов така норма не могла бути застосована.

Також сумнівним залишається і те, що на виконанні у державного виконавця продовжує залишатися виконавче провадження № 52492132 за виконавчим листом № 2-87/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 78 801,22 грнв тому числі за рахунок заставленого майна будинковолодіння з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, яке складається із двох житлових будинків і є неподільним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено черговість задоволення вимог різних стягувачів до боржника, відповідно до якої у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги за рахунок вартості заставленого майна, а потім вимоги усіх інших стягувачів.

Таким чином, вказані норми у системному взаємозв`язку свідчать, що стягнення на іпотечне майно не лише не заборонено законом, але прямо дозволено, хоча і має відбуватись у порядку, передбаченого Законом України «Про іпотеку» та з урахуванням пріоритетності прав іпотекодержателів, щодо задоволення їх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку.

Аналізуючи наявні матеріали справи та докази надані учасниками судового розгляду, суд доходить висновку, що з боку державного виконавця не надано жодного належного доказу правомірності винесення оскаржуваних постанов від 21.12.2020 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, суд враховує і те, що на момент розгляду справи виконавче провадження знищено, а тому суд позбавлений можливості перевірити факт проведення всіх виконавчих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», здійснювався розшук майна боржника та інші заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, чи вжито увесь комплекс заходів, передбачених статтею 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Слід звернути увагу на те, що невиконання судового рішення протягом такого тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття «розумності строків», проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій направлена на кінцевий результат - виконання судового рішення.

Таким чином, аналіз наведених норм діючого законодавства України та досліджених судом доказів, які наявні в матеріалах даної справи, дозволяє суду дійти висновку, що дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020 та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.12.2020 у виконавчому провадженні № 52490107 з виконання виконавчого листа № 2-421/09 є протиправними, а тому такі постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

На підставі вище викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 258-261, 268, 352-355, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії та рішення державного виконавця, особа, дії якої оскаржуються: Третій відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020 та скасувати постанову про виведення виконавчого провадження № 52490107 із зведеного виконавчого провадження від 21.12.2020, винесену головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Чорною Мартою Степанівною.

Визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.12.2020 та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.12.2020, винесену головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Чорною Мартою Степанівною, якою повернуто виконавчий лист №2-241/09 у виконавчому провадженні № 52490107

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С. А. Асташев