ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 643/12650/23

провадження № 22-ц/818/654/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Задорожної А.М., -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики в сумі 1 446 388,31 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на автомобіль Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , чорного кольору, легковий, універсал-В, об`єм двигуна 2400 см3, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 28.09.2019;

- заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ;

- заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом: заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ; заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ). У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2023 року.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права та не є співмірним із заявленими позовними вимогами. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що оспорюваний договір позики в день укладення, тобто ще 27.12.2021 року, був забезпечений договором іпотеки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом накладення заборони на відчуження. Отже вважає, що задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо співмірності заяви про забезпечення позову з позовними вимогами позивачки.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що 30 листопад 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 327 360,00 грн, штраф в розмірі 1 106 476,80 грн та інфляційне збільшення боргу в розмірі 12 551,51 грн, а також вирішити питання щодо судових витрат.

Як на підставу заявлених вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач від добровільного виконання своїх зобов`язань за договором позики грошей від 27.12.2021 року ухиляється, а також останній має намір відчужити вказане майно, вважає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , може забезпечити виконання рішення суду, а також забезпечення права на позивача на доступ до правосуддя.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на предмет та ціну позову існує обґрунтоване припущення, що незабезпечення позову шляхомзаборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Забезпечення позову у такий спосіб унеможливить зміну власника даного транспортного засобу до моменту закінчення розгляду справи, що відповідає меті забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що договір позики, про стягнення суми за яким просить позивач, забезпечений іпотекою, не спростовують висновки суду.

Зі змісту Іпотечного договору убачається, що вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін оцінена у 678 860,00 грн.

Проте ціна позову складає 1 446 388,31 грн.

Таким чином забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 є співмірним заявленим вимогам.

Підстав для заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , колегія суддів не вбачає.

Тому ухвала суду першої інстанції у зазначеній частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року в частині заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Honda CR-V, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 скасувати та в задоволенні заяви в цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 28.02.2024 року.