Справа № 444/3181/23 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З. Л.
Провадження № 22-ц/811/14/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И В:

13.09.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 48 000 грн упущеної вигоди.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 01.12.2022 ОСОБА_1 о 11.00 год. на автодорозі М-06-03 2 км+ 500 м, керуючи транспортним засобом марки «BMW ХЗ» д.н.з., НОМЕР_1 , була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, вчасно не реагувала на її зміну, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA AVENSIS» д.н.з., НОМЕР_2 під керуванням позивача та в подальшому - наїзд на дорожнє огородження, внаслідок чого дорожнє огородження та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12 січня 2023 року по справі № 444/3280/22 відповідача визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Він займається підприємницькою діяльністю, а саме внутрішніми перевезеннями пасажирів на таксі. Перевезення пасажирів здійснювалося на регулярній основі автомобілем TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_2 . Інших автомобілів вона не має. За час відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_2 , в період з 02.12.2022 по 18.01.2023 він був позбавлений можливості працювати на ньому, оскільки свою підприємницьку діяльність, пов`язану з внутрішнім перевезеннями пасажирів на таксі, він здійснював саме на даному автомобілі. Внаслідок вимушеного простою пошкодженого автомобіля і неможливості його експлуатації у зв`язку з відновлювальним ремонтом, він не здійснював підприємницьку діяльність і, відповідно, не отримав запланований дохід. Сума доходу, який він планував отримати за вказаний період, за його розрахунками становить 48 000 грн. Вказану суму він розрахував, виходячи з доходу, який мав на цьому автомобілі за попередній період. Обсяг пошкоджень автомоюіля, вартість відновлювального ремонту, а також обсяг необхідних ремонтних робіт доводять, що з отриманими пошкодженнями автомобіль не міг експлуатуватись і потребував серйозного і тривалого ремонту, тобто простій був вимушений. Ремонт пошкодженого автомобіля тривав з 02.12.2022 (наступного дня після ДТП) до 10.01.2023, тобто 40 днів.

Просив стягнути з ОСОБА_1 в свою користь упущену вигоду в розмірі 48 000,00 грн, 1073,00 грн судових витрат та 13 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 упущену вигоду в розмірі 31 167,36 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 697,11 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02.01.2024 рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржила представник відповідача - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, а також таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Зазначила, що позивач не надав належних доказів того, що він міг отримати саме таку вигоду, використовуючи транспортний засіб за призначенням та те, що за вказаний ним період його дохід міг становити 48 000,00 грн. Такі доводи позивача вказують лише на наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу та не можуть бути підставою для його стягнення. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували часові проміжки проведення ремонту, та те, що автомобіль було здано в ремонт саме 02 грудня 2022 року. Також судом не враховано об`єктивну неможливість визначити можливу суму заробітку за час роботи у новорічні та різдвяні свята, зважаючи на введення в Україні воєнного стану, комендантську годину та карантинні обмеження. Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заявлених позовних вимог щодо завдання позивачу реальних збитків (упущеної вигоди) внаслідок пошкодження його автомобіля.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Судом встановлено, що постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12 січня 2023 року по справі № 444/3280/22 встановлено, що водій ОСОБА_1 01.12.2022 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі М-06-03 2 км+ 500 м, керуючи транспортним засобом марки "BMW Х3" д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, вчасно не реагувала на її зміну, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , та після чого здійснила наїзд на дорожнє огородження, внаслідок чого дорожнє огородження та транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 Б, 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З ліцензії Міністерства транспорту та зв`язку України серії АГ № 592487 та свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_3 займається наданням послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

З копії заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 15.12.2022 вбачається, що позивач та ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» досягли згоди про розмір страхового відшкодування, який складає 34 400,53 грн (транспортний засіб "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_2 , дата ДТП 01.12.2022).

З копії Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за 2022 рік вбачається, що його загальна сума доходу за звітний (податковий) період складає 237 000,00 грн.

З акту огляду транспортного засобу "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_2 від 05.12.2022, вбачається ряд дефектів (пошкоджень) транспортного засобу.

Згідно акту виконаних робіт від 18.01.2023 № 12, вартість відновлювальних робіт транспортного засобу "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_2 склала 15 300 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток».

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок винної неправомірної поведінки відповідача, позивачу було заподіяно шкоду, а саме пошкоджено транспортний засіб, внаслідок чого він не зміг надавати послуги перевезення пасажирів на таксі. Вказане стало причиною, яка позбавила позивача можливості отримати прибуток, який він міг і повинен був реально отримати за звичайних обставин. Таким чином позивач має право на відшкодування упущеної вигоди згідно ст. 22 ЦК України.

Колегія суддів також погоджується з розміром упущеної вигоди, визначеної судом, оскільки така розрахована з врахуванням інформації, зазначеної в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за 2022 рік, згідно якої загальна сума доходу позивача за звітний (податковий) період склала 237 000,00 грн. Відтак, дохід позивача за один день у 2022 році становив 649,32 грн (237000,00 грн / 365 днів). Дорожньо-транспортна пригода відбувалася 01.12.2022, транспортний засіб прийнято позивачем після ремонту 18.01.2023, що підтверджується актом виконаних робіт № 12 від 18.01.2023, та загальна кількість днів простою склала 48 днів.

Таким чином, суд підставно стягнув в користь позивача ОСОБА_3 31 167,36 грн (649,32 грн х 48 днів) упущеної вигоди, які б могли бути ним реально отримані при належному виконанні внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 10 травня 2024 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 травня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра